XXXII. 



O kyselině arabinové z řepy cukrové. 



Podávají E. Votoček a J. Šebor v Praze. 

 (Předloženo dne 9. června 1899.) 



Zajímavým konečným produktem působení alkalií na tak zv. 

 látky pektinové, složité to uhlohydráty, zvláště hojně ve dřeni řepy 

 cukrové se vyskytující a hlavně na pentosách a galaktose založené, jest 

 polysacharid, jenž svého času byl nazván „kyselinou arabinovou". 

 O látce této se praví, že jest identickou s amorfním gummim, kyse- 

 lých vlastností, kteréž získati lze srážením roztoků gumy arabské 

 kyselinami a alkoholem. Však již zběžné prohlédnutí příslušné, velmi 

 hojné literatury, týkající se jak kyseliny arabinové z gumy arabské, 

 tak i z řepy cukrové vzbuzuje vážné pochyby o totožnosti i indivi- 

 duálnosti látek těchto a pobádá k revisi výzkumů jim dosud věno- 

 vaných. Povzbuzeni panem prof. K. Preisem podjali jsme se úkolu 

 zjistiti prozatím alespoň chemickou povahu kyseliny arabinové z řepy 

 cukrové. 



Podotýkáme jiz předem, že v následujících statích nechceme vy- 

 slovovati nijakých náhledů o mechanismu reakcí, kteréž odehrávají 

 se při vzniku „kyseliny arabinové" z látek pektinových vlivem alkalií, 

 nýbrž že omezíme se na to, co bylo v prvé řadě cílem práce naší, 

 totiž na vytčení její vlastností a složek cukrových, v něž se [pochody 

 hydrolytickými rozpadá. 



Zmíníme se předem krátce o pracech dosud o kyselině arabinové 

 uveřejněných, ovšem jen pokud se týkají látky z řepy cukrové při- 

 pravené a pokud mají důležitost pro seznání chemické povahy její. 



Scheibler 1 ) prvý pozoroval, že „pektiny" řepy cukrové varem 

 s Ca(OH) 2 v roztok vcházejí a okyselením vylučují látku, jím kyse- 



*) Berl. Ber. 1873. 612. 



Tř. matJiematicko-přírodovédecká. 1899. 



