12 



XXXII. E. Votoček a J. Sehor: 





i 



1 g látky 

 spotřeboval 



g NaOH 



Preparát I 



Preparát II 



Preparát zmýdelněním zí- 

 skaný z acetylderivátu I. 



0-0060 

 00040 

 0-0064 



0-0048 



V tom naše pozorování souhlasí s udáním Herzfeldovým, kte- 

 rýž nalezl rovněž u svého preparátu kyseliny arabinové jen minimální 

 kyselost. Ze by kovy, v popeli obsažené byly na kyselinu arabinovou 

 vázány a tedy její kyselost zdánlivě snižovaly, není pravděpodobno 

 vzhledem k rozboru popele a vzhledem k faktu, že Scheibler, ač ob- 

 tížně, přece preparáty své pouhým srážením dovedl popele zbaviti. 

 Dle náhledu našeho dlužno pojímati soli kyseliny arabinové jakožto 

 alkoholáty. 



3. Kyselina arabinová, alespoň ona, která se získá ze dřeni 

 řepové, dle našich pokusů není obdobou kyseliny laktobio- 

 nové, maltobionové a podobných glykosidokyselin*). Kdežto ře- 

 čené kyseliny štěpí se hydrolysou hladce ve 2 složky, totiž ně- 

 kterou kyselinu hexonovou a hexosu (ku př. : 



C 12 H 22 12 + H 2 = C 6 H 12 6 -f- C 6 H 12 7 ) 



nemohli jsme v hyclrolytických. produktech svých preparátů nijakou 

 kyselou složku postřehnouti. Získávali jsme pouze látky v alkoholu 

 nerozpustné, silně pravotočivé (a D — -f- 65° a -f- 62°), kdežto kyse- 

 lina arabonová a galaktonová a podobně i jejich laktony jsou značně 

 levotočivy. 



4. „Kyselina arabinová" z řepy cukrové muže obsahovati skupiny 

 dextrosové. Získaliť jsme z produktů hydrolytických (po odstranění 



*) Náhled tento vyslovili svého času Fischer a Mayer (Ber. XXII. 1943), 

 Fischer a Brensch (Ber. XXVII. '2483) o kyselině arabinové obecné. 



