První lebka z Čech s „os nialare bipartitum". 3 



na větší horní a menši dolní část jemně zoubkovaným švem, který 

 probíhá na přič od sutury zygomatico-maxillární ku švu zygomatico- 

 temp orálnímu. Oba tyto švy nesměřují jak obyčejně více méně přímo 

 shora v předu na zad a dolů, nýbrž první tvoří na zad, druhý ku 

 předu úhel, jichž hroty proti sobě směřují a anomalním švem mezi- 

 jařmovým jsou spojeny. 



Tento šev mezijařmový měří na obou stranách 17 mm Dolní, 

 tímto způsobem oddělaná část kosti jařmové, představuje na obou 

 stranách proužek na dolním okraji, 22 mm široký a 9 mm na nej- 

 vyšším místě vysoký ; výška horní části měří 39 mm. 



Na pravé straně nachází se mimo to nad anomalním příčním 

 švem ještě malá štěrbinka, která od švu zygomatico-temporalního na 

 přič nedaleko do kosti jařmové zasahuje; jest to tak zvaná „sadní 

 štěrbina", o jejížto domnělém významu se dále ještě zmíním. 

 Na vnitřní straně oblouku jařmového t. j. na straně ku jámě křídlo- 

 patrové (fossa pterygopalatina) obrácené spojí se na obou stranách 

 výčiiěl jařmový horní čelisti bezprostředně s výčnělem jařmovým kosti 

 skráňové tím způsobem, že oba tyto výčněly vysílají proti sobě jazy- 

 kovité výběžky, které se sužujíce konečně se dotýkají v šířce 2 — ámm. 

 Tím povstává přímo obloukovité spojení mezi kostí skráňovou a horní 

 čelistí (arcus s.junctura maxiUo-temporalis intrajugalis Grubeři), které 

 by také potrvalo, ba stalo se ještě patrnějším, kdybychom horní i dolní 

 část kosti jařmové odstranili. Pozoruhodno jest dále, že úhel na zad- 

 ním kraji výčnělu čelního kosti jařmové — zvláště v právo — více 

 vystupuje a takřka zobákovitě se prodlužuje (processus marginalis). 



Mimo uvedené anomalie nejeví lebka mnoho odchylek. Fora- 

 men infraorbitalís jest na obou stranách švem spojen se švem jařmo- 

 čelistním; pozoruhodné jsou také zbytky švů ve výčnělcích soscovitých, 

 jakož i na patru stopy po švu, původní kost intermaxillarní od kosti 

 patrové oddělujícím. Jinak jest lebka velmi dokonalá a zvláště symme- 

 tricky stavena. 



Os malare bipartitum jest nyní anatomicky dobře známo a má 

 již také svou bohatou literaturu: 



Ed. Sandifort*) popsal a vyobrazil r. 1779 poprvé tuto anomá- 

 lii; ale také od doby té byla vždy jen zřídka pozorována. 



*) Observationes anat. pathol. Lib. III. Lugd. Bat, 1779. Cap. Vlil. p. 113. 

 Cit. Gruber, Virchow a j. 



1* 



