Iß XXXTIIÏ. J. Matiegka: 



trnou kůstkou, kdežto primitivnější zjev, při kterém hypomalare jest 

 silně vyvinuté a „horní část ustupuje zcela k významu čelního vý- 

 běžku, i když ještě pořád představuje hlavní hmotu kosti" 42 J, jest 

 řidší a byl zvláště na lebkách orangutaua (Flesch, Hrdlička) a nižších 

 opic (Breschet) pozorován; nejřidčeji zachovají — jak se zdá — 

 všechy tři části (Spix, Riccardi) aneb samojediné praemalare (Calori) 

 neb konečně nejhořejší jádro (Hrdlička) svou samostatnost. 



Hlavně v Itálii, v pravém domové školy Lombrosovy veden byl 

 živý spor o to, zda-li lze „os malare bipartitum" považovati za snah 

 inferiority, za snah regressivní. Garbiglietti to vyslovil, Baraldi o tom 

 pochyboval, Garbiglietti to dokazoval, Broca popíral, Canestrini 

 a Amadei to uznávali, jiní to popírali 43 ); Riccardi 44 ) poukazuje na 

 to, že odchylka tato se vyskytuje také na lebkách plemen vyšších, 

 na lebkách krásných, silných, pěkně utvářených, bez anomálií, na 

 lebkách starých i moderních, a že naopak chybí na lebkách plemen 

 nízce stojících. Ale zastanci opačného náhledu (ku př. Amadei 45 ), 

 v poslední době Ruggeri 46 ), poukazují na to, že se vedle dvojité 

 kosti jařmové vyskytují často a četně jiné znaky degenerační a od- 

 chylky, na co ostatně již Gruber 17 ) byl upozornil, který jinak tomuto 

 sporu stál úplně vzdálen. Naše, výše popsaná lebka, jeví jen málo 

 jiných anomálií a jest jinak velmi pěkně a pravidelně stavena. 



Pokud se týče vyskytnutí dvojité kosti jařmové u choromy siných, 

 nalezl ji dr. G. Buschas 48 ) v 2'8% mez i 72 lebkami v ústavu pro 

 choromyslné v Leubusu (Slezsko) „naznačenou". 



Při velké vzácnosti, která tuto anomálii vůbec vyznačuje, jest 

 však zvláště nápadnou její nestejná četnost nebo řídkost v různých 

 končinách. Jak lehce se ovšem tato anomalie na lebce přehlédne, 

 uznal Virchov sám a jest nejlépe patrno z toho, že Flesch ji nalezl 

 na lebce, která do té doby sloužila praeparantům k opakování. I když 

 Breschet a Gruber na ni byli znova upozornili, nemnožili se případy 

 v středoevropských muzeích anatomických. Mimo Rusko a Francii 

 byl pouze ještě v Itálii alespoň jakýs počet lebek s dvojitou kostí 

 jařmovou objeven. 



* 2 ) Flesch 1. c. str. 51. 



43 ) cit. Rxccardi: Arch. per 1'antrop. 1. c. 1878 str. 16. 



ií ) ib. str. 16. 



45 j ib. VIL 1877. str. 11. 



i& ) Při příležitosti popisu výše uvedené lebky, 1. c. 



47 ) Monographie 1. c. str. 27. a jinde. 



48 ) Dr. G. Buschan: Eulenburg's Real-Encyklopaedie. 3. Ausgabe 1898. 

 Článek „os japonicum". 



