První lebka z Čech z „os malare bipartituin". 17 



Anomalie ta vzala pak na sebe význam ethnologický, když Hil- 

 gendorp 49 ) ji zvláště charakteristickou pro Zaponce aneb alespoň 

 pro mongolské plémě reklamoval a ji přímo nazval „os japonicam" ; 

 nalezl ji totiž 2 krát mezi 11 lebkami žaponskými. Proti výkladu 

 Hilgendorfovu obrátil se rozhodně Gruber 50 ;, poukazuje na lebky jím 

 zkoumané, z nichž 23 byly původu slovanského (ruského). 



V dalším sporu upozornil pak Dönitz, prof, na cis. med. aka- 

 demii v Tokiu 51 ) na to, že čtyry lebky s touto anomálií, které mezi 

 50 žaponskými nalezl, pochází ze severní části země a z kraje, který 

 původně byl obydlen kmenem Ainů a že patrně od těchto tu uvedená 

 anomalie pochází; Dönitz prohlašuje Aino za plemeno smíšené z 31a- 

 layů a Mongolů. Hilgendorf, odvolávaje se na Dónitze, trval 52 ) na 

 svém náhledu tak dalece, že sice nevyhrazuje anomálii tu pro Zaponce, 

 nýbrž že ji považuje za charakteristickou pro celou mongolskou rasu. 

 Oproti Gruberovi poukazuje na to, že úplné rozdělení kosti jařmové 

 bylo u Žaponců nalezeno v poměru 1 : 12 1 / 2 , u Busů v poměru 

 1 : 500—1000 (v pozdějších sériích 1:384-769 nebo 1: 174-215) 

 a včítaje i stopy částečného rozdělení, (t. j. zadní štěrbinu) u Žaponců 

 v poměru 1 : 3 a / 2 i v Rusku 1 : 8 5 / 6 — 11 hi )\ dle toho se anomalie ta 

 v Žaponsku „alespoň 14 krát častěji vyskytuje než v Petrohradu 

 a po přičtení stop asi 3krát častěji." Na základě literatury a vlast- 

 ního zkoumání vyslovil se také R. Virchow 5i ) v tomto sporu pro- 

 hlásiv, že se dvojitá kost jařmová u Žaponců, ale hlavně u Ainů 

 často vyskytuje a že jest pravdě podobno, že ji první od druhých 

 převzali. Zkoumáním dalších 3 lebek Ainů nalezl Virchow tuto čet- 

 nost perfektní a imperfektní persistence zygomatického švu potvrzenu 55 ) 

 nebot všechny vykazovaly stopy po ní, kdežto následující lebka 56 ) 

 nejevila žádné zbytky takového dělení. Pro doměnku, že by anomalie 



49 ) Mitth. d. d. Ges. f. Natur- u. Völkerkunde Ostasiens, Yokohama Heft 3. 

 Sept. 1873. S. 1. cit. Virchov 1. c. str. 233. 



ä0 ) Fünfter Nachtrag zum Vorkommen des os zygom. bipart. und Zurück- 

 weisung des Predicates „os japonicum" für dasselbe. Virch. Arch. f. path. Anat. 

 u. Phys. 77 Bd. 1879. str. 113. 



al ) Cit. Hilgendokf: Virchowův Arch. f. path. Anat. u. Phys. u. f. klin. 

 med. 78 Br.1879. p. 190. 



52 ) Ib. 



s3 ) Gruber nalezl totiž zadní štěrbinu mezi 4-5000 lebkami 428 krát (8—10%). 



S4 j R. Virchow : Über d. ethnolog. Bedeutung des os malare bipart. Monats- 

 ber. d. kgl. preuss. Akad. d. Wiss. zu Berlin 1882. 230. 



5Ď ) Verhandl. d. Berl. Ges. f. Ant. Ethn. u. Urg. 1882. str. (224). 



56 ) ib. 1893. str. (175). 



Tř . matbematicko-přírodovédecká. 1899. 2 



