18 XLIIÍ. Č. Zahálka: Geotektonika křídového útvaru v Poohří. 



Ze směru příkrých strání údolních v Klapské vysočině, jenž jde 

 od JV. ku SZ., dá se tušiti přítomnost dislokac příčných. Jedna 

 z nich zvláště je nápadná. Je to ona, o níž jsme se již při pásmu 

 IX. zmínili. Její rozsedlina jde mezi Košticemi a Vinicí od JV. ku 

 SZ. Po Z. straně rozsedliny je u samé Ohře v Košticích pásmo IX. 

 a nad ním pásmo X., po V. straně pne se do mnohem větší výše 

 pásmo IX. Tato poloha vyšší pásma IX. na Vinici oproti nižší poloze 

 pásma X. v Košticích vedla též k omylu, považovati pásmo IX. čil 

 Březenské za mladší pásma X. čili Teplického. 



Víme, že nejstarší pískovce českého Neogenu sahaly z levého 

 Poohří i na pravou stranu Ohře, na tarasy Perucké vysočiny 16 ). — 

 Z toho následuje, že dislokace, o nichž tuto pojednáno, za doby usa- 

 zování se oněch pískopců ještě nebyly. Směr našich podélných dis- 

 lokac od JZ. k S V. souhlasí se směrem podélné osy Českého Středo - 

 hoří. Dislokace přibývají, jak z předchozího patrno, hustěji, čím více 

 vnikáme do oboru Českého Středohoří. Z toho soudíme, že hlavní 

 tvorba jejich spadá do doby vyvření českého čedičového a znělcového 

 horstva. ' v 



Zpráva Woldřichova o „Mélnické detonaci" 17 ) ze dne 8. dubna 

 1898. zdá se tomu nasvědčovati, že geotektonické úkazy naše, směru 

 od JZ. k S V. a od JV. k SZ., ovšem jen v nepatrných rozměrech, 

 ž p o naše dny trvají. 



16 ) Pásmo III. útv. křid. v Poohří, str. 5. — 8 Pásmo IV., str. 4.-5. Pásmo 

 V., str. 4. 



") Rozpravy České Akademie. 1898. VIII. Tř. II. Č. 7. 



^=sf=&~- 



Nákladem Královské České Společnosti Nauk. — Tiskem dra Ed. Grégrn v Pnize 1899. 



