XII V. A. Krejčí 



8. Titanit 



Při podrobném prohlížení kusů z třetího lomu „u obrázku 11 po- 

 zoroval jsem v dutinkách živce, vyplněných z části zrušeným pyrrho- 

 sideritem z části zemitou hmotou slídovou a druzami drobných kry- 

 stalků albitu 1 j 4 — Vs mm velké, sloupečkovité, démantově lesklé, bez- 

 barvé neb na pólech nahnědlé krystalky, které, prohlédnuv je lupou, 

 prof. Vrba co titanit označil. Domněnku tuto jsem goniometrickým 

 zkoumáním, které nepatrným rozsahem a neobyčejným vývojem kry- 

 stalků bylo dosti stíženo, potvrdil. Měřením goniometrickým stanovil 

 jsem následující tvary: 



s =(141 ) 4P4; l = (110) ooP; n = (123) 2 / 3 P2 ; *£ = (352) — 8 / a P 6 / a ; 

 V = (7.11.4) - y py ; *S= (3.21.10) f£P7; *X=z (3.7.10) .^Pf 



Plochy s (141) 4P4, dle nichž jsou krystalky v sloupečky pro- 

 táhlé, dávají reflexy poněkud zachmuřené, E = (352) — 5 U^ 5 I 3 , 

 J= (7.11.4) yPy a Z = (110) voP jsou k společné hraně kombi- 

 nační rovnoběžně rýhovány a v rozsahu svém se na rozličných krystalech 

 střídají, obě první bývají poněkud oblé a dávají reflexy roztříštěné neb 

 protáhlé, poslední reflektuje velmi dobře. Plochy S z=z (3.21.10) 'fl^l 

 jsou velmi lesklé a vzdor nepatrnému rozsahu svému reflektují velmi 

 dobře, n= (123) 3 /.,P2 a X — (3.7.10) Vlo^/s» ač dosti třpytné, ne- 

 daly reflexů žádných. Stanovení ploch E a J jest jen přibližné, jelikož 

 plochy tyto neleží přesně v pásmu [(141) (3.21.10)], ač jen nepatrně 

 se vychylují. Uvážíme-li ale, že obě plochy jsou rýhované a poněkud 

 oblé, že měřené úklony k plochám sousedním výpočtu dosti vyhovují, 

 můžeme symboly uvedené za dosti odůvodněné považovati. Tvary 

 hvězdičkou označené na titanitu dosud pozorovány nebyly. 



Pokud se hodnoty z elementů RosE-DESCLoizEAux'ovych *) vypo- 

 čítané s pozorovanými úhly normal plošných shodují, vysvítá z připo- 

 jeného přehledu : 



*) ß — 85°22' ; 0-4272 : 1 : 0-6675. 



