10 XXXIX. Jaroslav J. Jahn: 



toká tvoří pouze nepatrný ostrůvek, jest odříznuta kol kolem vy- 

 vřelými horninami. 



V příčném údolí, na levém břehu potoka na SV. následujícím, 

 označeném na mappě „Žákovina" 8 ), vyniká tolikéž paradoxidová břidla 

 hojně na den. Kdežto u côty 355 (při ústí údolíčka tohoto do údolí 

 potoka Lohovického) vrstvy paradoxidové břidly směr Z. — V. vy- 

 kazovaly (viz výše), směřují tyto vrstvy v údolíčku, k Žákovině 

 vedoucím, opět normálně od JZ. na SV. (hod. 15 — 16), zapadajíce 

 na JV. pod průměrně 25°. 



Setkáváme se tu tedy se zvláštním zjevem, že při ústí údolíčka 

 řečeného do údolí potoka Lohovického mají vrstvy téže paradoxidové 

 břidly na již. svahu údolíčka zcela jiný směr než na svahu sev. (ač 

 tu poměrně velmi malá vzdálenost). Vzpomeneme-li i ostrůvku para- 

 doxidové břidly na pravém břehu potoka Lohovického a vezmeme-li 

 v úvahu i ostrůvek paradoxidové břidly 9 ) u prostřed vyvřelých hornin 

 Rokycansko-Křivoklátského pásma horského již. od Terešovské Huti 

 (v. 409, sz. 437). vidíme, že tu máme zřetelnou čáru dislokační, 

 směřující od JV. na SZ., tedy kolmo na normálný směr vrstev našeho 

 kambria (puklina příčná). Na čáře této leží nejen oba zmíněné ostrůvky 

 paradoxidové břidly na pravém břehu Lohovického potoka, nýbrž 

 i ona svrchu uvedená apofysa porfýru v paradoxidové břidle na levém 

 břehu Lohovického potoka a její pokračování v údolí k Žákovině ve- 

 doucím (viz níže). Dle dislokační čáry této povstalo i ono právě po- 

 psané pošinutí vrstev kambrických, spojené s porušením původního 

 uložení jich. 



Základ paradoxidové břidly v údolíčku, k Žákovině vedoucím, 

 tvoří azoická břidla s buližníkem, na níž transgreduje j. 423 (jz. od 

 Mlečic) dosud na žádné mappě geologické nevyznačená pánvička 

 kamenouhelná. Zpodní kambrium nepodařilo se mi v údolíčku tomto 

 zjistiti, přechod středního kambria v podklad je přikryt údolními 

 náplavy (alluvium). 



Paradoxidová břidla v řečeném údolíčku podobá se velice oné 

 při Karáskově potoce u Tejřovic (viz moje svrchu vzpomenuté po- 

 jednání), také vzhled strání údolíčka tohoto je týž, jako vzhled po- 

 břežních svahů Karáskova potoka. Břidla údolíčka Žákovinského po- 

 skytla mi některé pěkně zachovalé zkameněliny, z nichž uvádím 

 zvláště úplné exempláře Trochocystites bohemicus Barr., malý, úplně 



8 ) Stávaly tu kdysi domky, zvané „Na Žákovině". 



9 ) O ostrůvku tomto, jenž již Krejčímu byl znám, promluvím níže. 



