Kambrium mezi Lohovicemi a Tejřovicemi. |7 



Kambrium mezi Berounkou sev. od Skrej a Branovem 

 (— Tejřovické kambrium). 



Také tomuto obvodu kambrickému dostalo se obšírného popisu 

 v mé svrchu zmíněné práci. Než výsledky loňských studií mých v ob- 

 vodu tomto přinesly mnoho nových, důležitých dat, jež hlavně tekto- 

 nické poměry Tejřovického kambria staví do zvláštního, nového 

 světla. 



Počnu s popisem sledu vrstev na levém břehu Berounky. V po- 

 pisu profilu „Vých. výběžek hory Milce — Pod trním" pravil jsem 

 ve své práci, že podkladem vrstev zpodního kambria na Milci jsou 

 eruptivné horniny, tvořící téměř kolmé skály na levém břehu Berounky 

 na již. spádu Milce (proti 310 sev. od Skrej). Loňského roku podjal 

 jsem se fysicky velmi namáhavé práce, studovati podrobně tyto vy- 

 vřelé horniny. Jaké však bylo podivení mé, když přelézaje skalní 

 stěny zdejších porfyritu a diabasů směrem k Šlovicům, octnul jsem 

 se pojednou v prostřed podkladu Tejřovického kambria u lavic Tře- 

 mošenského slepence! 



Další výzkumy ukázaly, že se tu nalézají uprostřed eruptivných 

 hornin, tvořících podklad Tejřovického kambria, synklinálně uložené 

 vrstvy kambrické. Vrstvy ve vých. křídle synklinály směřují od JV. 

 na SZ. (hod. 20—21), zapadajíce pod úhlem 40° na JZ. ; vrstvy v záp. 

 křídle mají směr J. — S. (hod. 24) a sklon pod úhlem 20° na V. Nej- 

 zpodnější vrstvy synklinály patří v obou křídlech zpodnímu kambriu, 

 na nich spočívají, jako všude v Tejřovickém kambriu, hrubozrné, 

 tmavé, polymiktické slepence ve střídání s tmavými pískovci a s pa- 

 radoxidovou břidlou ve značné mocnosti, střed synklinály vyplňují 

 vrstvy paradoxidové břidly. V pásmu zpodního kambria střídají se tu 

 jako na Kamenných hůrkách světlý, hrubozrný slepenec Třemošenský 

 s křemencovitým, tvrdým slepencem a pískovcem a s měkkým dro- 

 bovým pískovcem. Podobně jako u Slapnického mlýna (viz výše) a na 

 vých. svahu Milce (viz níže), leží i zde uprostřed lavic světlého 

 slepence vložky tmavých slepenců a pískovců. Zkamenělin však nenašel 

 jsem v tomto pásmu. 



Pod Třeniošenskýni slepencem v záp. křídle synklinály následuje 

 dále na západ labradorový porfyrit, tvořící mohutné skály na vých. 

 svahu rokle jz. 322 při ústí rokle této do údolí Berounky. V záp. 

 svahu téže rokle, jakož i v smrkovém lesíku dole v údolí Berounky 

 u mlýna Ryzkova vystupuje na den azoická břidla (étage B) s vlož- 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1897. 2 



