Kambrium mezi Lohovicemi a Tejřovicemi. 23 



našel jsem ojedinělý balvan pravého slepence Třemošenskéko. Jest na 

 bíledni, že sera tento balvan z levého břehu Berounky nikým donesen 

 nebyl, avšak ve vrstvách nepoštěstilo se mi zde zpodní kambrium na- 

 lézti, jsout jeho vrsty lesní hlínou přikryty. 



Zde na posledním, nejzazším výběžku našeho kambria na SV. 

 mají vrstvy kambrické směr JZ. — SV., sklon na JV., celé kambrické 

 souvrství zaujímá zde šířku pouze několika metrů. 



Pátral jsem tu ještě dále na S V. směrem k Nezabudicům a 

 Branovu po pokračování posledně uvedených kambrických vrstev, než 

 bezvýsledně : všude zastihnul jsem pouze vy vřelé horniny horského 

 pásma Rokycansko-Křivoklátského. 



U Kouřimeché myslivny končí tedy naše kambrické pásmo ve 

 směm severovýchodním, počínajíc u Lohovic ve směru jihozápadním. 



Patro kambria Lohovicko-Skrejsko-Tejřovického. 



Vrstvy kambrického pásma, rozprostírajícího se mezi Lohovicemi 

 a Kouřimeckou myslivnou sv. od Tejřovic,, odříznuty jsou ve směru jv. 

 podélnou puklinou, podél níž vy vřely horniny mohutného horského 

 pásma Rokycansko-Křivoklátského. 



Až dosud uvádělo se v literatuře i na geologických mappách, že 

 sz. polovice tohoto pásma tvořena jest „diabasy a afanity", část 

 jv. pak že sestává z porfýrů. Loňské studie mé v pásmu tomto 

 ukázal}', ze takového rozdělení hornin zde nikde nestává. Prošel jsem 

 pásmo toto malebným údolím Oupořským (od Tejřovic až ke Kublovu), 

 od Skrej až k myslivně Hřebeny (jv. od Vlastce), od Slapské há- 

 jovny přes Jankovský mlýn a Ostrovec k Mlečicům, od Terešovské 

 Huti přes Terešov, Biskoupky až do Vejvanova. Obcházeje tyto příčné 

 profily pásmem Rokycansko-Křivoklátským, sbíral jsem pečlivě druhy 

 hornin, cestou se naskytující. Koll. inž. A. Rosiwal zanáší se právě 

 studiem jich. Nechtěje výsledkům těchto studií předbíhati, přestávám 

 na těchto zprávách: 



V celém Oupořském údolí nalézají se výhradně jen vyvřelé hor- 

 niny. Není pravda, že u t. zv. Zangerova kříže vychází azoická (dle 

 jiných zpráv dokonce paradoxidová) břidla na den; jest to zde kera- 

 tophyr (afanitický porfýr), velmi tence a pravidelně vrstevnatý (plat- 

 tige Absonderung", jak praví Rosiwal), břidle ne nepodobný. Na místě 

 jz. 420, sev. en (drei Felsew) v témž údolí nacházejí se velice za- 

 ímavé porfyrové breccie, pestré, živě zbarvené, upomínající na mo- 



