4 XL. Josef Hanuš : 



Při všech provedených pokusech pozorováno bylo vylučování 

 menšího neb většího množství karmínové, krystallinické látky, jež za- 

 hřívána jsouc v trubici, vyvinovala silné sírné dýmy. usazující se na 

 chladnějších místech v žlutý sublimât. Dle popisu, jakož i dle této 

 poslední vlastnosti shoduje se patrně s látkou, jíž Bošek (Rozpravy 

 akademie č. 31.) získal, uváděje sirovodík za přítomnosti chromanu 

 draselnatého do roztoku připraveného rozpuštěním antimonu za pří- 

 davku chlorečnanu draselnatého v chlorovodíku ; připisuje látce této 

 formuli neznámého tetrasulfidu antimonu Sb 2 S 4 . Okolnosti za jakých 

 se látka tato tvoří, jakož i domněnku, že by i v tomto případě získaná 

 látka byla tetrasulfid, podrobím dalšímu studiu. Jisto však, že látka 

 tato a její vylučování jest na újmu kvantitativnímu stanovení anti- 

 monu naznačenou cestou. 



Důsledky z pokusu uvedených učiněny tyto : Přímo určovati an- 

 timon oxydací trisulfidu chameleónem za přidání kyseliny sírové nelze, 

 jelikož za chladu chameleón v sirník antimonový jen nepatrně působí, 

 v horkém roztoku nelze pak přesně postihnouti prvé přebytečné 

 množství antimonu, poněvač v hnědofialové tekutině nejeví se žádné 

 přesné, karakterické, konec reakce jevící zabarvení. 



V případech, kde bylo přidáno manganistanu vypočtené množství, 

 bylo jen něco přes polovinu ku oxydaci spotřebováno, ač všechen 

 sirník antimonový přešel v roztok. Příčinu nutno hledati v měření 

 kyselinou šťavelovou zpět i oněch vyredukovaných kysličníků manganu, 

 jež patrně oxydace se zúčastnily, aneb že sirník převeden byl v nižší 

 oxydační stupeň, v kysličník antimonový, a ku oxydaci tohoto v pent- 

 oxyd nutno působiti manganistanem ve velkém přebytku. Při stejném 

 však postupu výsledky se příliš neliší. 



Koncentrace roztoku manganistanu má tou měrou vliv na správ- 

 nost výsledků, pokud se jí mění zředění původního roztoku. Varem 

 z koncentrovanějšího a v přebytku se nalézajícího roztoku mangani- 

 stanu vylučuje se více nižších oxydů manganu, v reakci budí vstou- 

 pivších neb zejména při delším vaření v ní vůbec nezasáhnuvších, 

 dle čehož methodou zbytkovou — měřením přebytečného mangani- 

 stanu kyselinou šťavelovou — nalezené množství spotřebovaného cha- 

 meleónu závisí na těchto redukčních produktech. 



Se stoupajícím množstvím kyseliny spotřeba manganistanu klesá 

 a zároveň se vylučuje větší množství karmínového meziproduktu. 



Zředěním roztoku stoupá množství spotřebovaného chameleónu. 



Při použití většího množství sirníku antimonového stává se titrace 



