4 XII. Vladimír Staněk: 



loučila též u dna nádoby hnědá, olejovitá tekutina, jež však velmi 

 rychle zkrystallovala. 



Takto získaný preparát tvoří tenké, nažloutlé destičky, které po 

 vyjmutí z matečného louhu na vzduchu rychle žloutnou. Ve vodě 

 snadno se rozpouštějí v zakalenou poněkud tekutinu, jež se brzy 

 silněji kalí a sirník cíničitý osazuje. Dokonale se rozpouští ve 

 vodě, přidáno-li k ní bylo něco sirníku ammonatého. Kyseliny pre- 

 parát snadno rozkládají, vylučujíce disulfid cínu a vyprošťujíce siro- 

 vodík. 



Analysou preparátů, filtračním papírem vylisovaných, shledáno: 



Preparace I. II. III. 



NH 4 12,12% 12,19% 12,63% 



Sn 39,54% 39,3.8% 38,97% 



S 31,33% 31,66% 31,59% 



H 2 (z rozdílu) 17,01% 16,77% 17,01% 



100.00% 100.00% 100,00% 



Z tohoto procentového složení vychází na jevo, že analysovaná 

 látka jest sírocíničitan ammonatý (NH 4 J. 2 SnS s .3H 2 0, jež vyžaduje: 



NH 4 . . . . 11,87% 



Sn . . . . 38,69% 



S . . . . 31,64% 



H 2 . . . . 17,80% 



100,00 



Obdobný sírocíničitan iraselnatý K 2 SnS 3 .3H. 2 získal Dittb 

 (Compt. rend. 94, 1419, 95, 641, Chem. Čentralblatt 1882, 454) va- 

 řením sirníku draselnatého s cínem a sírou ve způsobe žlutých kry- 

 stalků, větším množstvím vody se rozkládajících. Z roztoku této slou- 

 čeniny vylučuje líh žlutý nebo • hnědý olej, jenž obsahuje na 1 mol. 

 K 2 SnS 3 9—10 mol. vody. 



S větším podílem krystallové vody byl sírocíničitan ammonatý 

 již dříve p. H. Němečkem ve zdejší laboratoři získán. Sirník ammonatý 

 nasycen sirníkem cíničitým, roztok zředěn rovným objemem bílého 

 sirníku ammonatého a přičiněno líhu, až se počala bílá, práškovitá 

 sedlina vylučovati; po sfiltrování této sedlinky přidán opatrně líh, 

 tak že splýval nad vodnou tekutinou. Stáním v uzavřené nádobě se 

 vylučovaly krásné, dlouhé, perleťově lesklé jehlice, kteréž byly na 



