12 XLV. F. K. Studnička: 



vočicha málo dalo pověděti zajímavého, jest zde v kau dální partii její 

 tvar buněk velmi rozmanitý. Vlivem vzájemného tlaku vzniká zde 

 za prvé mnohohranný tvar tlustostěnných buněk, jak jej zejména na 

 příčních řezech [Tab. L, obr. 2, 3] pozorovati můžeme. Jelikož pak 

 vacuola zachovává svůj kulatý tvar, vzniká přirozeně na hranách sil- 

 nější vrstva plasmatu. Kdyby se zde jednalo o blánu vyloučenou plas- 

 matem buňky, musela by přece tato býti všude stejně silná, jak 

 vskutku všude též v pletivech živočišných nacházíme; a tak i tato 

 zdánlivě nepatrná okolnost svědčí pro (původně) plasmatickou po- 

 vahu stěny vacuoly. Zajímavo jest dále, že buňky chordy mají též 

 výběžky, které jsou mezi sousední buňky zaklíněny. Již na příčních 

 řezech vidíme stopy po nich, [Tab. I., obr. 2.], hlavně však jest možno je 

 pozorovati na řezech podélných a na macerované tkáni chordální. 



Měl jsem příležitost zkoumati praeparáty z kaudální chordy 

 Petromyzonta (fluviatilis), na kterých byly buňky od sebe isolovány; 

 vznikla zde totiž uprostřed chordy přirozenou macerací *J dutina, na 

 jejímž kraji se buňky od sebe odlupovaly. Naše obrazy 4—8 na Tab. I. 

 znázorňují nám takové isolované buňky, které zde na našem praeparátu 

 byly v celém téměř průměru chordy, vyjma jen periferii její, vřete- 

 novité, a jak vidno z vyobrazení, mnohdy ve velmi dlouhé, vláknem 

 zakončené výběžky protažené. Jindy vidíme více takovýchto výběžků 

 [Obr. 7, Tab. I.], též křídlovité, široké výběžky nejsou vzácností. 

 Vacuola se nachází vždy uprostřed délky takovéto buňky, která jest 

 zde naduřelá, vše ostatní sestává z plasmatu a to. jak se zdá ztu- 

 hlého. Vláknitá struktura některých těchto výběžků [Obr. 7.] má 

 snad svůj základ ve stavbě plasmatu. Na příčních řezech chordou 

 nacházíme mezi buňkami Často průřezy těchto massivních konců, či- 

 nících dojem nevacuolisovaných buněk. 



Jest třeba zmíniti se blíže o tak zvaném chordastrangu", o němž 

 posud nebylo řečeno nic více, nežli to, že jest tvořen nápadně protaže- 

 nými buňkami. Zde v kaudální chordě můžeme zejména dobře studo- 

 vati stavbu této části pletiva chordálního. 



Sleduj eme-li na příčním řezu chordou stavbu buněk, nacházíme 

 nejprve přímo na obaly chordální nasedající, cylindrické chordaepi- 

 thelové buňky bez vacuol a s hustým plasmatem. **) Hned sousední 



*) Konservace byla jinak velice dobrá, objekt byl za živa vložen do 

 Müllerovy tekutiny. 



**) Často mají dvě nad sebou uložená jádra, což snad na počátek dělení 

 jicb poukazuje. 



