O histologické stavbě chordy dorsalis a o t. zv. chordální chrupavce. 21 



V definitivním stavu chordy u dospělého úhoře nacházíme 

 v chordě poměry, které od popsaných velice jsou odchylné.*) Jako 

 jest to u teleosteí vůbec pravidlem, jest i zde chorda vertebrálně 

 (tělem obratle) silně zaškrcena. Vlastní chorda může tu vyplňovati 

 vlastně jen biconický prostor mezi oběma obratu. Tkáň chordální jest 

 tu většinou silně vacuolisována a stavena dle prvého typu, jen 

 v centrum chordy nacházíme vře Leno vité buňky s exo- a endoplas- 

 matem (často jen nezřetelně rozlišeným) tvořící „chordastrang". Du- 

 tina nějaká (Chordahöhle) není tu v chordě žádná, poměry, které 

 zde nacházíme, jsou tudíž poměrně jednodušší nežli jinde u teleosteí. 



Vyjmouc ve „chordastiangu" nacházíme u dospělého úhoře též ve 

 z uzenině vertebrální kompaktní tkáň, avšak poněkud zvláštního rázu. 

 Kdežto chordastrang byl tvořen buňkami prodlouženými, jsou zde 

 buňky ve všech směrech asi stejných rozměrů [Tab. II, Obr. 5.]. Ve 

 většině buněk endoplasma úplně vymizelo, a jen tu a tam nachá- 

 zíme v těle zanikajících buněk scvrklá jádra neb malé vacuolky. 

 Toto zanikání tkáně dá se vyložiti tlakem obratle. Domnívám se, že 

 v této výplni úžiny obratle, jakož i v ostatní kompaktní tkáni chordální 

 musím spatřovati Gegenbaueuovu chordální chrupavku, jaká prý u tele- 

 osteí častěji se vyskytuje. 



„Chordastrang" a tato výplň obratle leží v jedné čáře, nepře- 

 cházejí však do sebe; na hranicích, kde oboje se stýkají, leží totiž 

 vrstva zcela scvrklých vacuoliso váných buněk, na nichž jich 

 vlastnosti nedají se již blíže poznati. Úžina páteře bývá u tele- 

 osteí vyplněna bud' podobným tlakem atrofujícím massivním tka- 

 nivem neb aspoň stlačenými vacuolisovanými buňkami (toto poslední 

 shledáváme na příklad u Syngnatha), ve případech jiných, kde obje- 

 vuje se dutina chordální (Chordahöhle), jest, jak doleji se zmíníme, 

 prázdná. 



Chordální tkanivo, které vyplňuje u dospělého úhoře biconický 

 prostor mezi obratlemi, jest na periferii, tam kde obratle na sebe 

 hraničí, budováno z tenkostěnných vacuolisovaných buněk; dále na 

 obě strany jakož i směrem k centru přecházejí tyto ve formy pro- 

 tažené, z nichž krajní jedním svým koncem přímo na obaly chordální 

 se usazují, neboť zvláštní chordaepithel zde jakož i u jiných teleosteí 

 (Arnoglossus, Belone) ve stavu dospělém úplně schází. Veliké tenko- 



*) Vyobrazení znázorňující podélný řez páteří u Anguilla fluviatilis podává 

 Köllikkk [64, Taf. XVI, Fig. 16.]; vyjma „chordastrang" nejsou v něm však 

 jiné detaily nakresleny. 



