24 XIV. F. K. Studnička: 



dali tak příklady, jak odchylné od ostatních nižších craniotů jest 

 u těchto ryb chorda stavena. U jiných teleosteí jest chorda v prin- 

 cipu všude (vyjma Syngnatha a Hippocanipa) stejně stavena; vedle 

 buněk vacuolisovaných s jedním plasmatem, které jsou obyčejně na 

 periferii omezeny, nacházíme více ku středu buňky s pouzdrem exo- 

 plasmatickým, a konečné i buňky vláknité s homogenním plasmatem. 

 V četných případech (Pagellus, Carassius, Trigla, mladá Anguilla) mají 

 vyjmouc jen vnitřní vláknité buňky u „ chord astrangu" všechny buňky 

 chordy exoplasmatické pouzdro. 



Tkáň chordy posledně jmenovaných teleosteí má často jen ne- 

 patrné neb žádné vacuoly v buňkách a úplně připomíná na nějakou 

 epithelialní tkáň. 



Vyjma u Syngnatha, Hippocanipa a Lophia nacházíme všude vy- 

 vinutý „chordastrang", obyčejně jest však týž stavěn pouze z vlák- 

 nitých buněk. Provazec homogenní hmoty, jaký jsme u Ophidia po- 

 psali, jest asi vzácnějším zjevem; pouze ještě u úhoře nalezli jsme, že 

 jest něco podobného naznačeno. „Chordastrang" teleosteí jest vždy 

 na průřezu okrouhlý (u Cobitis fossilis viděl jsem jednou též hvězdo- 

 vitý „chordastrang"), nikdy není však týž deskovitý, jak jsme to uga- 

 noidů a selachií byli nalezli. 



Vedle t. zv. „chordastrangu" vyskytuje se u mnohých teleosteí 

 zvláštní septa v chordě, „chordální septa", analogicky jako onen z pro- 

 tažených homogenních buněk tvořená. 



U Selachií pozorovali jsme, že tkáň chordy může v dospělém 

 stavu mizet, utvořují se tu v chordě častěji clehiscencí dutiny, následkem 

 čehož tkáň chordální tvoří jen povlak na vnitřní straně obalů chordo- 

 vých a obratlů. Dutiny ty jsou tvaru nepravidelného a liší se tak 

 od oněch pravidelných dutin, které u teleosteí často nalézáme. 



U Syngnatha a Hippocampa, kde poměry jsou skutečně velice 

 primitivní,*) jest prostora mezi obratly úplně vyplněna buňkami stejné 

 asi velikosti, tvořícími parenchym jakýsi. „Chordastrang" schází úplně. 

 Úžina obratle vyplněna stlačenými buňkami. I u ostatních teleosteí 

 schází v mládí chordastrang. prodělávají tudíž všichni stadium „lopho- 

 branchiové", jak je tu provisorně nazvat můžeme. Cartier [75.] na 

 př. na své Taf. IV., Fig. 5. kreslí podobné poměry od Salmo salar. 



U Anguilly (dospělé), Belone, Cepoly a j. vidíme, že objevuje se 

 chordastrang, jak jsme jej byli dříve na příslušném místě popsali. 



*) Ono nedifierencované plasma buněk s jádry v něm skrytými, o němž 

 byla již dříve řeč! 



