O histologické stavbě chordy dorsalis a o t. zv. chordální chrupavce. 25 



Úžina obratle jest tu vyplněna buď kompaktní tkání chordální 

 neb stlačenými vacuolisovanými buňkami. 



Dalším postupem vývoje jest objevení se tak zvaných „Chor- 

 dasept." 



Zajímavé stadium z fylogenese tohoto pochodu nalezl jsem, zdá 

 se mi, u druhu Pagellus erythrinus. V normálním jinak „chordastrangu" 

 jsou uprostřed asi mezi oběma úžinami obratlovými, v rovině vedené 

 místem dotyku obou těl obratlových, některé vláknité buňky posta- 

 veny kolmo na ostatní, a tvoří tak nevelkou k periferii chordy nikte- 

 rak nedosahující destičku, začátek septa. V úhlu mezi deskou touto 

 a chordastrangem leží zde veliké buňky s obaleni a bez vacuol. 

 U celé řady jiných ryb jest systém takto postavených vláknitých 

 neb jindy jen málo protažených buněk mohutnější, a jimi utvořená 

 deska sahá až zcela blízko k intervertebrální periferii chordy, na kte- 

 réžto samotné jest ve všech případech partie vacuolisované tkáně 

 chordální zachována. Toto septum, „Chordaseptum" dle Ebnera, dělí 

 meziobratlovou část chordy přesné na dvě polovice. Tvoření se 

 „chordasepta" snad vždy provázeno jest tvořením se dutin v chordě 

 a jak se zdá částečně i podporováno tímto; jen ve svrchu zmíněném 

 případě u Pagella nenacházím žádné dutiny. 



Objevování se dutiu v chordě pozoroval jsem u štiky na jednom 

 malém asi l 1 ^ dm dlouhém exempláru. Podélný řez chordou tohoto 

 nakreslený na Tab. IL, obr. 9., znázorňuje nám téměř schéma chordy 

 vyšších teleosteí. Vidíme zde v centrum chordy, proud podélně pro- 

 tažených buněk — základ „chordastrangu" (Chs.), intervertebralně 

 protaženy jsou zde buňky kolmo na směr chordy, čímž založena jsou 

 chordální septa (Chsp.). Vertebrálně kde dosud v tomto případě 

 chorda není nikterak zaškrcena, jelikož obratel jest posud sotva zalo- 

 žen, vidíme prvý počátek později veliké dutiny chordální (Chh.). 



Tato „Chordahöhle" zakládá se, jak vidíme, jednotné pro celou 

 vertebrální část chordy, a sice jakožto skulina objímající celou peri- 

 ferii chordy v dotyčných místech; jen málo vrstev buněk tvoří zevní 

 stěnu této dutiny. Pouze v nejpřednější části chordy schází, jak mé 

 praeparaty (podélné řezy) ukazují, „chordastrang", i septa, a celá 

 chorda jest tu stavena z velikých tenkostěnných buněk, které mají 

 zvlášť velká jádra. 



Dle popisu Ebnerova [96, Taf. I, Fig. 1.] nacházíme u dospělé 

 štiky z celého tkaniva chordy hlavně jen ona chordasepta, na něž malé 

 čípkovité zbytky „chordastrangu" nasedají, zachována, jinak jen malá 

 na intervertebráluí periferii (kraji septa) se nacházející partie chordál- 



