26 XIV. F. K. Studnička: 



ního vacuolisovaného tkaniva jest zachována. Vše ostatní jest zde 

 velikými, zevně vláknitými buňkami vystlanou dutinou zatlačeno. 

 Mezi obratly jsou zde dvě oním septem oddělené dutiny, prostřed- 

 nictvím úžiny obratlové kommunikují sousední dutiny chordální. 



U druhů Trigla hirundo a Carassius auratus a Scorpaena por- 

 cus nacházím asi tytéž poměry jako u štiky; zejména u posledního 

 druhu jsou zbytky „chordastrangu" pranepatrné. Jinde jako u pstruha 

 [Kölliker 64, Taf. XV., Fig. 14.] jsou „chordastrangy : úplně za- 

 chovalé a jsou napjaty volně v dutině chordální od jednoho septa ke 

 druhému. 



Některé rozdíly jsou ve stavbě „chordasepta" ; tak na příklad 

 jest toto u Carassia a Cepoly z velkých pěkných, obalem exoplasma- 

 tickým opatřených buněk staveno, kdežto u štiky, Trigly a Scorpaeny 

 pouze z vláknitých z částí jako zrohovatělých buněk sestává. 



Dutina chordální zakládá se, jak jsme poznali, vertebrálně a sice 

 asi uprostřed délky obratle. Někdy zůstane na toto místo omezena 

 a zatlačí zde tkán chordální v celé šířce chordy; tak si vysvětliti 

 můžeme ony případy, kde v celé chordě pouze ve vertebrální úžině 

 a jejím sousedství nacházíme dutinu chordální. 



Něco zcela zvláštního nacházím u druhu Arnoglossus lanterna; 

 chordastrang odlupuje se tu od ostatního tkaniva a vzniká tudiž sku- 

 lina kolem něho. Ze ztuhlých vláknitých buněk tvoří se nový obal 

 kolem ní a pak nová skulina zevně od tohoto dělící jej od ostatní nor- 

 mální tkáně. Máme zde několika pochvami obdanou eentrální dutinu 

 chordální, v níž chordastrang probíhá, a sice souvisle i skrze úžinu 

 obratlovou do ostatní páteře. U Rhodea soudě dle vyobrazení Ebne- 

 rova 96, Taf. IV, Fig. 19, jest něco přibližně aspoň podobného; „chorda- 

 strang" však jest zde jen na prostředek intervertebralní chordy 

 omezen. 



Právě vypočítané různé typy vnitřní stavby chordy dorsalis 

 teleosteí poznali jsme ze studia jen několika málo forem z ohromného 

 množství druhů této nejčetnější třídy ryb. Na úplnost nečiní popis 

 náš ovšem žádné nároky; jest možná, že popsané poměry, zejména ony 

 týkající se dutin v chordě, varirují, snad i na tomže exempláru na 

 různých místech páteře, leč na tom nám nezáleželo. Chtěliť jsme 

 podati jen některé ukázky z velkého bohatství různých forem. De- 

 tailní udání o tom neměla by snad pro morfologii ani tak velkou 

 důležitost, ježto teleostei leží stranou v řadě vývoje obratlovců. 



Dipnoi. U dipnoí má tkanivo chordální, pokud na svém mate- 

 riálu mohu poznati, zcela zvláštní povahu, a zdá se mi, že jest dle 



