38 XL V. F. K. Studnička: 



Gegenbauer zmiňuje se ve svém pojednání též o teleosteích, 

 u nichž prý ve velmi častých případech v chordě chrupavčitou 

 tkáň nalézti můžeme. *) Jsem přesvědčen, že toto udání jeho vztahuje 

 se na ono námi popsané kompaktní tkanivo chordami, které se svými 

 exoplasmatickými obaly buněk, zejména na slabě barvených praeparátech, 

 zcela na hyalinní chrupavku upomíná. [Srovnej, náš obr. 6., tab. II.] 

 Skutečná chrupavka v chordě teleosteí, pokud jsem se na řadě mnou 

 zkoumaných forem přesvědčiti mohl, neexistuje. 



Od vyjití práce Gegenbauerovy můžeme z litteratury jen poměrně 

 málo a to ojedinělých udání zaznamenati, neboť soustavným studiem 

 chrupavky v chordě, vyjímaje onu v terminálním zakončení její (Chorda- 

 stab) nezabýval se posud nikdo. Z různých autorů mluví na př. Hasse 

 [92.] na jednom místě o „bujení chordaepithelu a o tvoření se chru- 

 pavky tím způsobem", dále nacházíme jednotlivá udání u Gotteho [75.] 

 a ve Fraisseove práci o Pleurodeles Waltii [82.]. Lwoff [87.], jenž 

 však sám na praeparátech otázku onu nestudoval, vyslovil se v po- 

 slední době přímo proti tomu, že by bylo možno, aby chrupavka vzni- 

 kala z tkáně chordální a domníval se, že vniká spíše ze zevnějšku 

 do chordy: „Der Knorpel, welcher sich in der Chorda befindet, wird 

 nicht, wie Gegenbauer und Goette meinen, von den Elementen der 

 Chorda gebildet, sondern wächst aus dem Perichordalgewebe hinein 

 und zerstört die Chorda". Správnost tvrzení tohoto snažil se brzy 

 na to Zykofp [92.] studováním poměrů u Amblystomy (Siredon) kon- 

 trolovati. Autor tento nalezl sice na svém objektu extrachordální 

 vznik chrupavky, která prý protrženými obaly vniká do chordy, 

 avšak zdá se mi, že obrazy, které podává, nejsou úplně přesvědčivé, 

 a myslím, že bude třeba na tomto objektu celou věc ještě jednou 

 studovati. Zykoff domníval se, že náhled Gegenbauerův o přeměně 

 tkáně chordy ve chrupavku, mohl svého času pouze pod vlivem tehdy 

 panující nauky o mesodermalním původu chordy vzniknouti. Náhodou ob- 

 jevila se však nyní nauka ona, v nové formě opět a právě Lwoff jest 

 jejím původcem. Já sám měl jsem sice jen dospělá zvířata jmeno- 

 vaného druhu, avšak nalezl jsem na nich přechody nejen od extra- 

 chordální chrupavky ku chordální, ale též jakési přechody od oné ku 

 tkáni chordální; poměry jsou tu, jak se zdá, velmi komplikované. 



*) „Die Umwandlung des Chordagewebes in Knorpel, oder -vielleicht 

 richtiger die Abscheidung einer reichlicheren Interzellularsubstanz hat eine grosse 

 Verbreitung. Ich habe sie bei zahlreichen Gattungen aus verschiedenen Abthei- 

 lungen der Knochenfische gefunden und in mannigfachen Modificatione". Podobně 

 zmiňuje se i Kölliker [64, Pag. 83.] o chrupavce v chordě teleosteí. 



