O histologické stavbě chordy dorsalis a o t. zv. chordální chrupavce- 39 



Dle udání Fieldova [95.J, vzniká chrupavka chordální, jak on u Am- 

 phiumy mohl pozorovati, přece uvnitř chordy; jest škoda, že tento 

 autor nepodal na svých vyobrazeních přesnější doklady pro své tvrzení, 

 neb takto nevíme dobře, která část chordy jest vlastně při pochodu 

 onom zúčastněna. 



Vedle Fielda vyslovil se nejnověji i Ebner [96.] proti Lwoff- 

 Ztkovovým náhledům, týž uvádí svá pozorování na chordě Tri- 

 tona a Salamandry jako důkaz proti oněm autorům. V případech 

 těchto jsou obaly chordální zachovány a přece vzniká chrupavka 

 v chordě. Ebner, jako zastance nauky o chordálním původu chrupavky, 

 myslí též, že i poměry u Amblystomy daly by se ve smyslu této vyložiti. 



Neshody v těchto udáních o genesi chrupavky v chordě dají 

 se vysvětliti tím, že sice chrupavka v některých případech, jak se 

 o takových též zmíníme, do chordy z okolí vniká, že však ve pří- 

 padech jiných též v chordě samotné vzniknouti může, a to ne sice 

 z obyčejné tkáně chordální, ale za to z chordaepithelu. 



Nemáme-li zřetele ku případům Fieldovo a Ebnerovu, — poslední 

 z nich zná již tento druhý způsob genese — které by byly proto důle- 

 žitější, ježto se tu jedná o úplně vyvinutou chordu v samotném těle 

 zvířete, dokázali to v poslední době někteří autoři na kaudální chordě, 

 která v četných případech, jak jsme již byli pozorovali, poněkud abnor- 

 málně se chová. 



Již dávno bylo známo H. Müllerovi [64.], že při regeneraci ulo- 

 meného ocasu ještěrky regeneruje se chorda v něm páskem, sestáva- 

 jícím z hyalinní chrupavky. Staré pozorování to opakovali později 

 Fraisse [82.] a Flesch [79.] na amphibiích. Všichni tito autoři do- 

 mnívali se, že chrupavka ona (Chordastab) nemá s chordou vlastně 

 nic co činiti a že vzniká snad z páteře; teprve Barfurt [91 a — b] do- 

 kázal, že se tu jedná o chordu, která se regeneruje ne normální 

 tkání, nýbrž chrupavkou.*) Tou dobou bylo již též známo, že nor- 

 málně končí chorda u některých zvířat chrupavkou; takové poměry 

 nalezl na příklad Braun [82.] u ptáků a ssavců. Hlavně Victor Schmidt 

 zabýval se v několika pojednáních [91, 92a, 92b**)] systematicky po- 



*) [91, Pag. 105] „ . . . dass der Knorpel ursprünglich doch mit der Chorda 

 zusammenhängt und zwar in der Weise, dass die Chordaepithelzellen denselben 

 bilden. Es findet also hier nach meiner Anschauung eine ähnliche Umwandlung 

 in Knorpelzellen statt, wie sie Gegenbauer bei der Bildung des Chordaknorpels 

 in der Chorda gesehen hat." 



**) V posledním pojednání jeho obsažen jest úplný seznam veliké, otázkou 

 o kaudální chrupavce v chordě se zabývající literatury. 



