O histologické stavbě chordy dorsalis a o t. zv. chord ální chrupavce. 41 



buněk chordaepithelu a vyloučení základní hmoty mezi nimi. Bližší 

 poměry této základní hmoty nemohl jsem rozeznati; jelikož však 

 buňky chordaepithelu jsou z jednotvárného plasmatu stavěny, není 

 zde možno snad s nějakým exoplasmatickým obalem buněk, jako jej 

 u Teleosteí vídáme, se mýliti. Příční řez, jaký podáváme na obr. 13, 

 tab. II. (Triton taeniatus), znázorňuje velmi zřetelně vylíčené poměry. 

 U larev Salamandra maculata nacházím zcela analogickou chordální 

 neb spíše „ckordaepithelovou" chrupavku. 



Mimo u jmenovaných Amphibií, pozoroval jsem tvoření se chru- 

 pavky z chordaepithelu též u Myxine a sice jak v nejpřednějším, 

 tak v nejzadnějším konci chordy tohoto živočicha. Zejména v po- 

 sledním vidím velmi zřetelně, jak se jednotlivé buňky zvětšují a pou- 

 zdrem chrupavkovým obdávají. 



Tvoření chrupavky z vacuolisované tkáně chordální neděje se 

 nikde a není ani dobře myslitelné, jelikož buňky této jsou již příliš 

 v jiném směru diferencované. 



U Myxine můžeme pozorovati zároveň též druhý způsob vznikání 

 chordální chrupavky; vidíme zde, že může po protržení obalů chor- 

 dálních chrupavka z okolí do vnitř chordy vnikati, podobně asi, jak 

 nám byl Zykoff u Amblystomy ukázal. 



V nejpřednější části chordy u Myxine*) jsou na samotném za- 

 končení této obaly protrženy a obnažená takto tkáň chordální končí tu 

 chrupavkou. **) Na horizontálně vedených řezech [tab. IL, obr. 12.] 

 vidíme chrupavku tu, jejíž základní hmota jest vláknitá a stavba 

 celkem dosti nezřetelná již uvnitř obalů chordálních, z nichž, jak naše 

 vyobrazení ukazuje, poněkud vyčnívá ve spojení s ostatní chordou. 

 Na přechodu ku tkáni chordální vidíme vrstvu buněk chordaepithe- 

 lových, a jen tam, kde napřed hraničí chrupavka ona na chordastrang, 

 jest způsob stavby nezřetelný. Celkem mohli bychom dle obrazu to- 

 hoto souditi, že celá ona chrupavka vzniká z chordy a sice snad 

 z chordaepithelu ; srovnáme-li však obrazy, jaké nám podávají sagittalní 

 řezy [tab. IL, obr. 11.] vidíme, že chrupavka, o níž se nám dle pře- 

 dešlého obrazu zdálo, že napřed volně končí, přechází přímo beze 

 všech hranic do chrupavky, basi lebeční tvořící. Nemohu si obraz 

 ten [obr. 11.], jinak vyložiti, než-li tak, že zde chrupavka, jednak 



*) Zkoumány byly frontální, horizontální a sagittalní řezy hlavou. 



**) Jak mi p. prof. Schaffer byl sdělil, jest mu chrupavka tato již déle 

 známa a zmínil se též o její existenci na posledním sjezdu anatomické společ- 

 nosti v Gentu za příležitosti diskusse s Klaatschem. 



