2 XL VII. August Bělohoubek: 



odůvodňovány; tak uvádí na příklad Tohaszewicz, 3 ) že má prý všechnu 

 příčinu přičítati účinek na nervový systém přímo chloralhydratu a ni- 

 koliv jeho štěpným produktům. V. Mater a P. Jacobson 4 ) praví, že 

 chloral po redukci na trichloralkohol C 2 Cl 3 H 2 OH, vystupuje ve spůsobu 

 kyseliny urochloralové (trichlorethylgiykuronové) C 8 H U C1 3 7 , kterou 

 odkryli Mering a Musculus 6 ) v moči. c ) 



Mater a Jacobson odvozují uspávači účinek chloralu spíše z po- 

 vahy aldehydické. 



R. Kobert 7 ) opět myslí, „že účinek chloralhydratu jest k účinku 

 chloroformu v mnohém ohledu obdobný, ale nikterak identický, spíše 

 zcela zvláštní". 



Myslí, že v chloralhydratu, jako ve chloroformu přichází chlor 

 co komponent současně k platnosti, zvyšuje takto účinek narkotický, 

 ba může se prý říci, že vstoupení chloru a bromu do látek steatické 

 řady sesiluje jich narkotické účinky. 



Tolik jest jisto, že chloralhydrat náleží k nejreaktivnějším orga- 

 nickým sloučeninám. 



Rozklad chloralhydratu alkaliemi i ammonem. 



Zvláštní chování se chloralhydratu při rozkladu s vodným louhem 

 alkalickým, jakési bublání 8 ) tekutiny, bylo příčinou, že se reakce ta 

 začala zde znovu zevrubně probírati a studovati. Potvrzeno při tom 

 zběleni, t. j. zmléčnatění tekutiny za usazování se chloroformu, ale 

 nalezen nový, nikde neuvedený doposud úkaz, že s počinem reakce, 

 t. j. s vylučováním chloroformu současně vyvíjí se jakýsi bezbarvý 

 plyn v drobounkých bublinkách, jenž dle provedené analyse sestával 

 z kysličníka uhelnatého CO. Vyvíjení se kysličníka uhelnatého pozo- 

 rováno bylo Geutherem 9 ) už při účinku vodných alkalihydratů ve 

 chloroform, ale o chloralhydratu známo to nebylo! 



3 ) Tomaszewicz, Pflügers Archiv für Physiologie 1874 sv. 9. — 35 — 43. 



4 ) V. Mater & P. Jacobson: Organ. Chemie 1893. — 865. 



5 ) Mering & Musculus B. d. d. ehem. G. 1875, sv. 8. — 662; 1882. sv. 15. 

 — 1019 



6 )Külz, B. d. d. ehem. G. 1881. sv. 14. — 2291. 



7 )R. Kobert Pharmakotherapie 1897. — 462. 



8 ) Liebig r. 1832. 1. c. na str. 197-8 výslovně uvádí, že při rozkladu 

 chloralhydratu alkalickými hydroxydy nelze pozorovati zejména žádného vyvíjení 

 se plynů. 



9 )Geuther, Ann. der Ch. & Pharm. 1862 sv. 123. — 121. 



