-18 XLVIII. Cenèk Zahálka: 



(ač se tam též dosti exogyry vyskytují;, nýbrž v horní části jeho. 

 Zde tedy žily exogyry hromadně v pozdější době než mezi Lipencem 

 a Skupickou cestou. Z toho stanoviska dlužno pohlížeti na exogyrovou 

 lavici. Jest tudíž exogyrová lavice větší nahromadění exogyr v ne- 

 stejných polohách exogyrového pískovce. Exogyrová lavice u Lipence 

 nemusí býti aequivalentní lavici exogyrové u Malnic, třeba obě v témž 

 pískovci exogyrovém ležel" 



Že exogyrový pískovec jest aequivalentem spodní části řasáku 

 z okolí Loun, to podporuje též ta okolnost, že řasáku ubývá co do 

 mocnosti od obce Malnic ke Skupické cestě a za to přibývá opět 

 exogyrovému pískovci. Palaeontologický rozdíl mezi řasákem u Malnic 

 a exogyrovým pískovcem tamtéž, není žádný, neboť vyjmem-li exo- 

 gyrovou lavici z pozorování našeho, vyskytují se pak exogyry v exo- 

 gyrovém pískovci na některých místech u Malnic skorém v témže 

 množství jako v tamním řasáku (cesta ku Skále). Rozdíl petrografický 

 mezi oběma je nepatrný. Způsob větrání v malé oblé placičky je týž. 



Souvrství řasákové ř. jest v Poohří několikeré; to jest, jsou 

 různé facie řasáku a sice: 



1. Písčité sliny velmi glaukonitické, pevné, tmavošedé do zelena. 

 Vzorem stanoviska jest Slavětín. 



2. Hrubozmný pískovec glaukonitický s nenápadným oku glauko- 

 nitem, křehký, snadno zvětrávající, šedý až tmavošedý. Vzorem sta- 

 noviska jsou Louny. Tento se nevybírá ani ku stavbě ani ku dlažbám. 



3. Pískovec velmi glaukonitický jemno- neb drobnozrnný modro- 

 zelený (čerstvý, vzdálený od povrchu) aneb šedozelený (kde je poněkud 

 ve stavu zvětraném). Jest pevný a tvrdý dlažební kámen města Loun 

 a okolí. Vzorem naleziska jsou: Březno, 8 ) Čenčice. 



4. Pískovec glaukonitický méně pevný na povrchu, s velkým 

 množstvím skamenělin, jehož spodní oddíl poněkud vápnitější sluje 

 též exogyrový pískovec. 



5. Pískovec glaukonitický spongiový. porovitý nepevný, snadno 

 zvětrávající. Vzorem stanoviska' jsou Břvany. 



Magasová lavička m jest význačná vrstva mezi exogyrovým 

 a callianassovým pískovcem. Poprvé ji konstatoval Reuss, 9 ) pak ji 

 uvádí Fric (ve svém profilu č. 15. na str. 55. svých Bělohorských 

 a Malnických vrstev) u potoka Marušského. Jak z této práce na jevo 

 vychází, shledal jsem tuto lavičku na mnoha jiných místech mezi 



8 ) Pod Bílými Horkami ua katastru Březeuském. Jinak říká se též u Malnic. 

 ■) Die Kreidegebilde, str. 104. ř. 6. a 7. z dola. 



