22 XL VIII. Čeněk Zahálka : 



260 m n. m. přístupny byly (při rozcestí ve výši 260 m r. 1895) 

 v malém dočasném lomu a výše v úvozu cesty vrstvy spodního 

 pásma IV. takto: 



Profil 45. 



Diluvialní hlína žlutá. 266 m n. m. 



( y | 2. risčitý slin bélavý, křehký, s pevným modravým vápencem. Tento 

 ^1 ■= j po zvětrání vrstev v koulích vypadává 6 



1. Písčitý slin šedý s tmavšími proužky a očky střídá se s koulemi 

 vápence modravého ."3 



Dno lomu. 257 m n. m. 



Uvážíme-li, že vrstvy horní pásma IV. (řasákl u DoDÍnské cesty 

 mají sklon ku SZ. a směr od SV. ku JZ. očekávali bychom, že na- 

 lezneme v místech, kde je profil 45. ještě mladší vrstvy, totiž vrstvy 

 pásma V. Zatím tam nenalézáme ani nejvyšší část pásma IV., nýbrž 

 dolní vrstvy téhož pásma. Z toho vychází na jevo, že mezi profilem 

 44. a 45. jde rozscdlina dislokační příčná, směru od JV. ku SZ., 

 která je tu i v povrchu zemském naznačena náhlým výstupem terainu 

 v témž směru. 



Obraťme se nyní od Slavětína k Podhrázskému mlýnu, kde na- 

 jdeme opět jako u Nižeboh pásmo V. na pásmu IV. spočívati. 



Podlirázský mlýn u Veltěže. 



Příkrá stráň nad Pochvalovským (Smolnickým) potokem proti 

 Podhrázskému mlýnu, odkrývá poučný 



Profil 46. 



Obr. 29. 

 Vrchol stráně nad Podhrázským mlýnem. 201 m n. m. 



Stërk a písek. Tyto obsahují zažloutlý písek křemenný, placičky hornin 

 útvaru křídového jako: bélavý písčitý slin (vh) z pás. III., šedý kře 

 mitý vápenec (h) z téhož pásma, glaukonitický pískovec (řasák), pí- 

 skovec rezavý a žlutý z pásma I.; oblázky křemene (zř) bílého, še- 

 dého a tmavého; porfýr červenavý, šedý a bélavý (zř); čedič (zř); 

 jeden kousek čediče obsahoval dosti cirkonu. Dle Frice nalezen tu 

 též pyrop . . . . .'i m 



