34 XI VIII. Čeněk Zahálka: 



Lima elongata Sow. sp. (zř) 

 Exogyra conica Sow. (zř) 



Ventriculites radiatus Mant. (li) velké kusy pohárovité neb 

 talířovitě stlačené o průměru až 30 cm. 



Ve vrstvě IV. 6. 



Lima elongata Sow. sp. 



Ve vrstvě nejvyšší IV. 7. jsou tytéž zkameněliny, co ve vrstvě 

 IV. 5., mimo to se tam jeví: 



Gastrochaena amphisbaena Gein. (zř). 



Jdeine-li dle cesty výše, nalézáme nad pásmem IV. spodní část 

 pásma V. až do 210 - 5 m n. m., pak přerušuje diluvialní štěrk a písek 

 červení permskou zbarvený další pozorování vyšších vrstev. Tento 

 štěrk pokrývá také dislokační rozsedlinu, podle níž vyšinuly se spodní 

 vrstvy pásma IV. až na povrch nejvyšší části stráně (obr. 4L). Od 

 217 m n. m. jeví se již stopy vápnitých pískovců s pevnými lavicemi 

 vápence. Zde již počínají prohlubně starých zašlých lomů, z nichž prý 

 hradby opevněného města Loun a hlavní chrám Lounský vystavěny 

 byly. Lomy postupem času rozšiřovány výš a výše, až dnes dostoupily 

 výše 236*5 m n. ni. V těchto lomech, 8 m hlubokých, shledáváme 

 spodní část pásma IV. ve způsobe pískovců vápnitých šedobílých, 

 šedých až tmavošedých s tmavšími modravými tečkami, skvrnami 

 a proužky s velmi hojnými jehlicemi spongií (pod drobnohledem). 

 Pískovce tyto odděleny jsou v lavice 1, 2 až 3 m mocné a obsahují 

 tu a tam lavici vápence tmavošedého, který je rovněž bohat jehlicemi 

 spongií. 



Při cestě do Lišťan I. 



Vrstvy profilu 50. a 51. tvoří jižní čili pravou stráň údolí Ze- 

 niěchsko-Lounského. Sledujíce dále na západ stráň zmíněnou, dojdeme 

 ku cestě Lišťanské. Tato se zarývá úvozem do stráně a blízko nade 

 dnem údolí a dráhou Louny-Postoloprty dojdem na řasák. Při sklonu 

 zdejších vrstev naměříme opět větší výšku, nežli je mocnost jeho. 

 Zde již hned nad řasákem počínají ony diluvialní štěrky červení peirn- 

 skou zbarvené a přejdem-li tyto, opět se octneme v oboru spodních 

 vrstev pásma IV. Zase tu diluvialní štěrk pokrývá dislokační rozsed- 



