Několik ukázek z mikroskopické struktury rulovitého grafitu. 7 



Na příčných průřezech bývá někdy patrný rovnoběžný sloh, 

 spůsobený často rovnoběžným uspořádáním právě grafitu (obr. 4.), jindy 

 však sloh takový nebývá patrným. Tu a tam nalezneme souhlasně 

 s břidličnatěním jdoucí proužek, vyplněný zrnitým apatitem, snad 

 někdejší to puklinku. 



Eovnoběžné uspořádání drobných zrnek grafitových do proužků, 

 jaké lze zříti na př. na obr. 4., samo o sobě arci není ještě žádným 

 důkazem pro někdejší snad existenci rostlinného pletiva zde, a se 

 stanoviska petrografického lze zjevy takové prozatím raději čítati ku 

 zjevům rovnoběžného slohu rulového. Ale pozoruhodno jest, že drobný 

 grafit činívá místem skupinky zvláštního tvaru, jak znázorněny jsou 

 některé na obr. 3. až 6. Zejména na obr. 4. a 6. kresba činí zvláštní 

 dojem, jakoby rostlinných částí, řekl bych skoro plodních částí nižších 

 rostlin. Sám o sobě pokládal bych pak některé podobné hustší skupinky 

 grafitové za zbytky někdejších částek rostlinných dílem pro jejich 

 nápadný tvar, dílem i zároveň pro jakousi samostatnost tohoto tvaru, 

 jakou jevívají vzhledem ke struktuře okolí. Jenže dalších důvodů již 

 podati nemohu. Zvláštnost jest, že skupinky takové bývají obsaženy 

 obyčejně v jediném zrnu křemene nebo (řidčeji) živce. 



S petrografického stanoviska nutno jest napřed mysliti na zjev 

 obyčejných uzavřenin. Za takové lze některé hustší skupinky drobného 

 grafitu zajisté vhodně pokládati. Upoutají však pozornost naši zvláště 

 taková místa, kde: 



1. zrno křemene (event. živce), uzavírající celé mnoho droboun- 

 kého grafitu, bývá nápadně větší nežli všecka ostatní zrnka křemene 

 a živce kolkolem a zároveň 2. mívá zvláštní nápadný tvar, jinaký 

 než okolní křemeny a živce, ponejvíce okrouhlý neb ovální (obr. 4. 

 a 12.), a 3. že mívá často na kraji do zrna toho vrůstající rámeček 

 souvislého grafitu, obyčejně arci jen částečný, a 4. že okolní zrnka 

 křemene a živců podobných drobných uzavřenin nejeví. 



Co týče se podrobnější struktury, resp. seřadění těchto droboun- 

 kých částek grafitových, obyčejně nejeví ve výbruse žádné známky 

 nějaké buněčnatosti, nýbrž zrnitost; jsou to skupiny zrnek bud poněkud 

 oblých nebo hranatých, tu a tam jevících drobné výběžky. Jen málokde 

 bývá lze nalézti snad nějaké upomínky na buněčnatost. 



Největší nesnáz u výkladu působí zde podle mínění mého faktum 

 již svrchu naznačené, že celá skupina drobounkého grafitu bývá uza- 

 vřena právě v jediném zrnu křemenném (nebo živcovém), ku kterémuž 

 případu neznám analogie ze struktury zkamenělých rostlin. Mikro- 

 skopická povaha na př. zkřemenělých permských Psaronií od Nové 



