8 Lil. Jindřich Lad. Barvíř : 



Paky, jichžto buněčná stavba výborně jest zachována, jest jinaká: 

 výplň křemenná každé buňky i každé stěny buněčné sestává z četných 

 drobounkých zrnek křemene. Ovšem u grafitu pro velké stáří horniny 

 není vyloučeno, že by mnohé větší zrnko křemenné mohlo býti pře- 

 krystalovanou časem skupinou dřívějších několika zrnéček, ale dokud 

 není náležitých analogických dokladů, snad na př. z mladších grafitů 

 alpských, nelze arci mysliti na definitivní rozluštění otázky o původu 

 řečených skupin drobného grafitu. 



Ostatně pocházejí partie č. 3. až 6., jako vůbec všecky ukázky 

 v tomto pojednání zobrazené, z horniny zcela čerstvé. Obr. 3. a 5. 

 jsou Skráte, 4. obr. 4kráte, obr. 6. pak 12kráte větší nežli original. 



Tam, kde grafit činívá souvislejší proužky, náležející ku složivu 

 ruly a sice v čerstvé nerozpukané hornině, upomínávají některé partie 

 nezřídka značně mnoho na přeměněné zbytky pletiva rostlinného, jak 

 naznačuje obr. 7. až 12., z nichžto 7. jest 8kráte, 10. pak 4kráte, 

 ostatní všecky 12kráte větší než original. Obr. 9. jest zvětšený spodek 

 obrazce 7. Neodvažuji se vsak hledati v nich podrobností nějakých 

 se stanoviska botanického, nýbrž jedná se mi jen o vyjádření důvodů, 

 pro které pokládám partie ty za stopy po někdejších rostlinných 

 organismech. 



Obrázky č. 7. až 12. vzaty jsou vyjma obr. č. 8. všechny z jednoho 

 výbrusu, ale obr. 8. z téhož kusu horniny. Eozmanitost jejich jest 

 tou příčinou nikoli bezvýznamná, rovněž pak i podobnost k útvarům 

 rostlinným vzájemně se shoduje a tím podporuje se také úsudek 

 o jich původu. 



Pletivo obr. 7. pokládám za proměněný zbytek rostlinný: nejprve 

 pro nápadné větvení a síťkování jeho. Větvení děje se ze silnějšího 

 dolejšku, kdež zdá se býti jedna větévka odtrženou, a takový zjev 

 pokládal bych také za druhý zjev důležitý. Třetím důvodem jest, že 

 grafit jest zde ponejvíce směrodatnou součástkou, mezi jehož proužky 

 jsou podlouhlé mezery často vyplněny jen drobounkými součástkami, 

 obyčejně po několika, značně menšími nežli jsou okolní součástky 

 rulové. (Arci jest i zde tu i tam také poněkud větší zrnko, zejména 

 6boké větší dutinky v grafitu bývají vyplněny častěji právě jedním 

 zrnkem nerostu průhledného.) Konečně lze za čtvrté vzíti v úvahu, 

 že ve výbruse není jiné analogické partie, že tedy podoba partie 

 této není souvislá se strukturou okolí. 



Za to jsou v kuse zkoumaném hojny všelijaké skupiny grafitové, 

 jakoby zbytky roztrhaných rostlinných částí, z jakých jednu zobrazuje 

 obr. 8. 



