LX. Emil Votoček: 



0*5877 g bezvodé rhamnosy poskytlo 39'8°/ methylfurolu 

 0-6186) „ „ „ 39'6°/ 



•6% 1 



•6% 1 



0-6186} „ „ „ 39 



0-9115 „ „ „ 38-1% 



1-3516 „ „ „ 37-1% 



1-8048] „ „ „ 34-1% 



1-8048/ „ „ „ 33-6% 



Methoda zkoušena prakticky na čisté krystalované rharnnose: 

 Příklad 1. 1*0000 g cukru zdestilováno popsaným spůsobem, 

 destilát doplněn na 1 / 2 l a oddělených 200 cm 3 sraženo 0'4 práškovi- 

 tého íloroglucinu. Nalezeno 02591 g methylfurolfloroglucidu, což od- 

 povídá dle grafického znázornění 0*1365 g aldehydu ve 200 cm 3 čili 

 0*3412 g v celku. Z toho vypočítává se dle tabulky 0*9800 cukru. 



Použito 1*0000 g cukru krystalovaného 

 Nalezeno 0*9800 g „ 

 Différence 0*0200 g „ 



Příklad 2. Dále provedeno stanovení rhamnosy v odpadku při 

 zpracování kůry dubu barvířského, t. zv. résina quercitri, materiálu 

 to, jenž vedle mnoha methylfurolu jen stopy furolu při destilaci po- 

 skytuje. 5 g látky na vzduchu sušené zdestilováno a doplněno na 

 500 cm 3 . 200 cm 3 sraženo floroglucinem a získáno 0*2642 g floroglu- 

 cidu, což odpovídá v celém destilátu 0*3475 g methylfurolu čili 19*7°/ 

 krystalované rhamnosy ve zkoumaném materiálu. Praktický výtěžek 

 rhamnosy obnáší dle Kruise a Raýmana 2 ) 8 — 10% použité resiny. 



Kvantitativního určování rhamnosy pomocí íloroglucinu míním po- 

 užíti ke studiu glykosidů. Celá řada látek těchto, v bylinstvu velice 

 rozšířených, není dosud náležitě prostudována s ohledem na cukr, 

 kterýž při hydrolyse odštěpují. Jelikož toto štěpení varem s kyseli- 

 nami snadno nastává, bude možno z produktů destilace s 12% n í 

 solnou rozhodnouti, není-li snad mnohý cukr, dosud za glykosu po- 

 važovaný, vlastně rhamnosou, Kteráž ráda glykosu v bylinstvu zastu- 

 puje. Mimo to bude prospěšno určovati rhamnosu i v oněch glyko- 

 sidech, v nichž byla již dokázána, ježto některé z nich vedle rha- 

 mnosy zároveň i glykosu obsahují. Kvantitativné určení může sloužiti 

 ke kontrole formulí glykosidů, dosud navržených. 



-) Bull. soc. chim. 1887. 



