Studie o Coccidech. II. 9 



chlupem č. 4. a prostřední před chlupem č. 1. ; nahoře i dole spo- 

 jují se stejnostranné řady v jednom otvůrku společném; hoření spo- 

 jující otvůrek leží meclianně a jest takto řadám oběma stran spo- 

 lečný; dole jest mezi společnými otvůrky řad obou stran prostora 

 prázdná. 



Podiva štětinná, oči, stigmata jako u Ceroputo. Tykadla (obr. 22.) 

 jsou devítičlenná ; délka jednotlivých článků: 1. = 2. = 5. = 8. = 96,«; 

 4. = 6. = 77 t a ; 3. = 9. = 144/* ; 7. =: SS(i; prvý článek jest nejširší 

 (88,«), 2. 3. a 4. postupně užší, ostatní tak široké jako 4.; chlupů 

 hojněji než u Ceroputo, a to na 1. cl. 4. na ostatních na každém 4 — 5 řad 

 o 3— 4 chlupech. I nohy (obr. 19.) jsou chlupatější. Délkou rovná se: 

 koxa = tro chanter u = tarsu — 176,«, femur — 429«, tibia = 462,« ; na 

 trochanteru jsou 2 — 3 otvůrky štěrbinovité ; tarsus místo chlupů žlaz- 

 natých pouze prosté; drápek (obr. 20.) díouhý, s tupějším hrotem; 

 zevní obrys mírně obloukovitý, skoro rovný, vnitřní rovněž skoro 

 rovný, na rozhraní střední a distalní třetiny s význačným ostrým 

 zubem ; proximalní třetina mírně vydutá a na basi dvěma hrotnatými 

 ostrými ostny opatřená ; na místě žlaznatých chlupů drápkových jsou 

 jemné, prosté, na konci mírně paličkovitě rozšířené chlupy ; hrot 

 drápku přečnívá pouze o paličku; Signoret píše: „à la base (du 

 crochet) un mammelon sur lequel prennet naissance les digitules 

 qui ne sont ici que de poils dépassants à peine la longueur du crochet 

 — a přece kreslí na obrázku 4c. tab. XVII. znatelné koncové roz- 

 šíření chlupů drápkových ; o hrotnatých ostnech se nezmiňuje. 



Na povrchu zkoumaných individuí nenalezl jsem ani stopy po 

 nějakých vyloučeninách voskových, ač není pochyby, že u živých, 

 respective dobře zachovalých individuí býti musí, soudě dle přítom- 

 nosti žlazek voskotvorných a ostnů oporných, morfologicky stejných 

 a topograficky souhlasně uložených jako u Ceroputo; zajímavo by bylo 

 věděti, jak asi jsou vyloučeniny voskové utvářeny. 



Jak z uvedeného patrno, spočívá generický rozdíl Puto a Cero- 

 puto hlavně v ustrojení drápku: u Ceroputo base prostá a 2 řádně 

 vyvinuté chlupy žlaznaté, u Puto na basi dva hrotnaté ostny a místo 

 chlupů žlaznatých dva chlupy prosté paličkovitě rozšířené na konci, — 

 a v kruhu análním, který má u Ceroputo 6, u Puto 8 chlupů; ostatní 

 rozdíly vysvítající z uvedených dvou popisů jsou rázu druhového. 



