Studie o Coccidech. II. 15 



druhým, u Dactylopius citri třetím u Q a u $ čtvrtým jsou bez 

 svalstva (Berlese). Jest tedy i u Orthezioly ten oddíl prvním článkem 

 který první analogickou muskulaturou jest ovládán a to jest ne vý- 

 čnělek čelní, ale můj prvý článek. 



3. Nikde u červců a Orthezií nenasedá oko na 1. článku tykadel, 

 ale vždy na hlavě v sousedství jeho, tedy ono místo, kde nasedá oko 

 u nejbližšího rodu Orthezia {Orthezia cataphracta Shaw. List) musí 

 být homologické místu, kde nasedá oko u Orthezioly a to jest vý- 

 čnělek čelní ; s tímto úsudkem shoduje se i topografie oka a tykadla 

 u stadií metamorphosy ; ležíť původně oko u embrya na vylíhnutí něco 

 zevně od výčnělku čelního u vylíhlé larvy již u base výčnělku a u do- 

 spělé plně na jeho boku. (Obr. 5. 6. 7.). 



Uvedené důvody potvrzují tedy, že výčnělek čelní jest skutečným 

 výčnělkem, že nemá povahu článku, ba, že jest výčnělkem primérním, 

 ne snad vzniklým sekundárně z basalního článku po vymizení kloub- 

 natého spojení. 



Druhý autor, zmiňující se o tykadle Orthezioly p. prof. Dr. A. 

 Giard při popisu nové specie Ortheziola fodiens Giard *) mluví o 3 

 článcích l.zrla massue des antennes, 2 =z l'article qui la supporte 

 a 3. =: l'article antépénultième. 



Konečně několik poznámek, co týče se zeměpisného rozšíření 

 Orthezioly. V Cechách se našla v Bechlíně (pan prof. dr. Vejdovský) 

 v širokém okolí Dvora Králové n. L. a Prahy (Šulc). Odjinud ji znám 

 z Prešpurku v Uhrách a z Korfu ze soukromé správy, laskavostí 

 p. dr. Horwátha ředitele Národního Musea v Pešti; vyjímám se svo- 

 lením pisatele z dopisu : Ortheziola přichází i u nás v Uhrách; byla 



*) Poznámka. Giardova Ortheziola fodiens žije na kořenech kávovníku na 

 Guadelupu; autor odlišuje ji od Vejdovskýi Sulc těmito znaky: barva chitinu 

 plavé růžová; poslední článek delší a 2 užší; tibiotarsus ve své proximální části 

 stopy sotva znatelné artikulace; lamelly voskové nemají žlutých pásek; žije pod 

 zemí. Giard měl exempláry v líhu konservované a v tom se stane za živa světle- 

 hnédá barva chitinu O. Vejdovskýi též žlutavou; i u O. Vejdovskýi někdy v chi- 

 tinu tibiotarsu vrásky 1 — 2 i několik, ale na libovolných místech a neznačí arti- 

 kulaci; žlutavé pásky voskových lamel mé specie v líhu se sice neextrahují (tu 

 možnost uvádí Giakd u své fodiens), ale zkoumáme-li individua v líhu, stane se 

 barva pásek nezřetelnou, až mizící; necháme-li hmyz vyschnouti, opět zřetelně 

 i Ortheziola Vejdovskýi často sedí pod listím a mechem na kořenech květin, keřů 

 a stromů; větší délka posledního článku menší šířka 2. jest relativní ceny bez 

 udání reální míry. Zdá se tedy, že P. fodiens jen málo jest odlišená od Vej- 

 dovskýi, není -li docela identickou, o čem by sro\nání originelních exemplárů nej- 

 spíše poučilo. 



