Cytolog;, poměry slinnýeh žláz u larev Chironomus plumosus Lin. 3 



K slepování si vytvářejí zvláštní sekret, který se patrně 

 vylučuje v t. zv. slinnýeh žlázách, neboť vlastních sericterií 

 (žláz předavých) u těchto larev nenalézáme. Kromě toho není 

 jim ani slinnýeh žláz tak zapotřebí, jako předavých, neboť 

 žijí v prostředí kapalném. 



Zakuklují se, jmenovitě v květnových dnech, — velice 

 záhy (v zimě vydrží mnohem déle), a z volně pohyblivé kukly 

 vylétá někdy již po několika dnech dospělý hmyz. Nevysvět- 

 lena je posud záhada, týkající se způsobu oplození. Je to zjev 

 podobný tomu, který pozorovala také si. van Herwerden (str. 

 195.), která nechce udati jméno druhu Chironoma a sice z toho 

 důvodu, že určení druhu je správně jen dle samečků možné, 

 kdežto ona vypěstovala vždy jen samičky. Nepřikládá tomu 

 však žádné zvláštní důležitosti a považuje to jen za nahodilý 

 zjev (»Von den gezüchteten Larven wurden zufälligerweise 

 ausschliesslich ausgeflogene Mückenweibchen aufgefangen.«) . 

 Mně se stal také zcela obdobný případ. Nejen, že se mi nepo- 

 dařilo vypěstovati žádných samečků, nýbrž i na celé řadě 

 kukel jsem našel pokaždé jen vaječníky, jednalo se tedy vždy 

 jen o samičky. 



O Chironomech je všeobecně známo, že jejich kukly sná- 

 šejí vajíčka a z těch se líhnou larvy: snesená vajíčka musí 

 tedy býti oplozená . . . Tento zajímavý případ paedogeneře vy- 

 žaduje však víceletých pozorování, aby mohl býti náležitě 

 vysvětlen. 



K zhotovování praeparátů používal jsem ponejvíce larev 

 dospělých, malé larvy jsem dostal zřídka, nejmenší, na kte- 

 rých jsem konal svá pozorování, byla necelých 5 nim zdélí. 



Žlázy slinné vypraeparujeme snadno známým způsobem, 

 kterého již Balbiani používal. Larvu napřed dobře osušíme, 

 aby nám snad kapka vody nepřišla na sklíčko, po té ji ucho- 

 píme na řitní straně a mírně stiskneme, takže se vzpřímí, od- 

 střihneme jí hlavu, a na sklíčko vyplynou s množstvím červené 

 haemolymphy i slinné žlázy, tuková tělíska a často i zažívací 

 traktus. Ještě kratší je, protrhneme-li larvě pincetou pokožku 

 těsně za hlavou — tu vyplynou pouze žlázy. 



Nyní přilijeme trochu methylové zeleně a pokryjeme 

 praeparát krycím sklíčkem. Již po krátké chvilce můžeme 

 zřetelně pozorovati, jak barva proniká do chromosomů, pone- 



