Cytolog, poměry slinných žláz u larev Chironomus pluinosus Lin. 7 



BiANi-ho. Tomu nasvědčuje i to, že Erhard dokonce opakuje 

 staré obrázky Balbiani-Iio, z nichž však jeden (b) přece jen 

 částečně ukazuje na strukturu spirálovitou. 



Že na vláknech jsou některé části širší, jiné užší, pozoro- 

 val již Balbiani, po něm Korschelt a jiní. Dále B. myslí, 

 že vlákno je u mladších stadií celistvé, kdežto u starých je 

 rozděleno, někdy i zdvojeno, tomu však není tak, u starých 

 larev jsou vlákna zřídka rozdělena podélně, spíše rozpadlá na 

 příčné kusy přetržením vlákna, rozdvojení je častější u sta- 

 dií mladších. Možno zde sledovati asi čtyři fáse (od larvy 

 velikosti asi 5 mm) nejprve veliké množství vláken, pak méně 

 vláken celých, pak ještě méně vláken často spojených (ne roz- 

 štěpených) a konečně vlákna počínající degenerovati, v nichž 

 je struktura místy terčkovitá. 



Dle Balbiani-Iio má chromosomové vlákno »stries trans- 

 versales obscures, alternantes d'une manière assez régulière 

 avec des bandes d'une substance intermédiaire claire. Les 

 stries obscures paraisent seules formées d'une substance solide 

 ou demisolide, tandisque les bandes claires sont constitués par 

 une liquide . . .« To soudí z toho, že při ohnutí jsou ony tma- 

 vé »kotouče« stejně tlusté, kdežto světlé se rozšiřují na vněj- 

 šku ohybu. Jsou to »disques très minces, vus par leur tran- 

 che . . .« Je-li takový »kotouč« tlustší, jsou to splynulé dva 

 nebo více. Zajímavo je, že již Balbiani pozoroval, jak se tla- 

 kem naklánějí jedny k druhým: »... en exerçant une com- 

 pression qui augmente les intervalles qui les séparent et leur 

 fait prendre des positions inclinées les uns par rapport aux 

 autres . . .« ba dokonce sám nevědomky připouští možnost 

 spirály — což je hlavně patrno s obr. 7. — jakkoliv je příliš 

 schematický. 



Dle Korschelt a je vlákno velice voluminésní a vypl- 

 ňuje za živa skoro celé vlákno, teprve fixací se sráží. 



Leydig tvrdí, že je u mladých larev struktura vlákna 

 zcela jiná nežli u starých, tato tvrzení však Korschelt vy- 

 vrací, ač neprávem. 



U prsténců (kroužků) před koncem jádra zdá se hmo- 

 ta vláken — dle Balbiani-Iio — splývati s hmotou prstenců, 

 mezi nimi však a jadérkem jsou opětně zřetelné »terěky« až 

 k jadérkn. Zakončení chromosomů nepozorováno nikdy přes- 



