

O zažívacím ústrojí kobylky Diestramniena marmorata d'Haan. 7 



hluboko do vrstvy epithelové. Plasma v epithelových buňkách 

 (obr. 2. ep) jest jemně žíhaná. Každá buňka obsahuje oválné 

 jádro, jehož chromatinová hmota jest pravidelně rozložena. 



Epithelová vrstva jest obklopena vrstvou okružních sva- 

 lů; svaly ty však nepřikládají se na všech místech přímo 

 k epithelu; v tom případě pak mezera jest vyplněna jemným, 

 síťkovitým vazivem, s jádry řídce roztroušenými (obr. 2. vz). 



K této vrstvě okružního svalstva přikládají se v zadní 

 končině dutiny ústní a na počátku oesophagu (pharyngu) 

 svazky vnějších podélných svalů (dilatatores) , jichž úkolem 

 jest rozšiřovati lumen zažívací roury. Spojují zároveň trak- 

 tu s s vnějším skeletem. Dle Berlese vyskytují se svaly po- 

 dobného druhu jen na pharyngu a na rectu. Pharyngeální 

 dilatatory dělí na pět skupin: čtyři dorsální, totiž: »1. Muscoli 

 decorrenti dal labbro superiore alla epifaringe; 2. Dal clipeo 

 alla faringe; 3. Dalla pref roňte alla faringe; 4. Dali' occipite 

 alla faringe;« a na jednu ventrální »5. Dal tentorium alla 

 faringe.« 



Toto rozdělení dilatatorů učinil Berlese se zřetelem na 

 hmyz opatřený ssacím apparátem ústním. TJ Diestrammenij, 

 kde funkce jest odlišná, jsou poměry poněkud odchylné. Po- 

 dobně Eungius u Dytisca konstatoval odchylky: »Infolge- 

 dessen ist es schwierig, die Dilatatoren bei Dytiscus, die unter 

 wesentlich andern Bedingungen stehen, mit den von Berlese 

 aufgezählten mit Sicherheit in Einklang zu bringen.« 



Po svalech první skupiny --- muscoli decorrenti dal lab- 

 bro superiore alla epifaringe - - v tomto případě není ani 

 sledu. Za to mocně vyvinuty jsou dilatatory, táhnoucí se od 

 valu epithelového v zadní končině patra směrem k vnějšímu 

 skeletu. Ventrální skupině »muscoli dal tentorium alla fa- 

 ringe« odpovídají dva svazky svalů táhnoucí se od přední 

 končiny oesophagu dorsálně od ganglia intraoesophage- 

 álního směrem k chitinové , klínové stluštěnině na konci 

 ventrální stěny dutiny ústní. Bauer označuje tento sval co 

 »tentorio-pharyngealis«, Rungius pak »tentorio-pharyngealis 

 anterior« na rozdíl od svalů, jež se táhnou od tentoria smě- 

 rem k zadnímu konci pharyngu a oesophagu. 



