O zažívacím ústrojí kobylky Diestrammena marmorata ďHaan. \~ ( 



kácím žaludku. Co doklad budiž uveden Bordas (1898), De- 

 egener (1904), Berlese (1908), F. Schimmer (1909) a nejno- 

 věji Rungius (1911). 



Berlese vidí v proventriculu vedle filtračního a regu- 

 lačního apparatu také apparat žvýkací: »Probabilmente Tuno 

 e 1'altro ufficio sono in atto e sopratutto quello di spappolare 

 il cibo in modo da venderlo atto ad essere imprégnât o dai 

 succhi digestivi del mesenteron. Certo è che il ventriglio cosi 

 armato non si trova nei succhiatori«. 



Také Bungius mu přičítá činnost žvýkací, ve smyslu 

 ovšem poněkud odchylném. Dle něho rozmělňuje pouze měk- 

 ké, dosud nerozdrobené součásti potravy, kdežto tvrdé sou- 

 části jsou (jak tvrdí i Ramme) ústy ven vyvrhovány; píše: 

 »... ich bin mit Ramme darin völlig einer Meinung, dasz der 

 Proventriculus nicht imstande sei »harte Teile der Nahrung 

 (Chitin, Mineralpartikeln usw.) zu zerkleinern«, er hat viel- 

 mehr die Funktion, die Weichteile von den Hartteilen zu 

 trennen und zu zerreiben, und entspricht hierin vielen an- 

 dern Kauapparaten.« 



Moje mínění stran proventricula u Biestrammeny jest 

 toto: Proventriculus jest důležitou součástí zažívacího traktu. 

 Úkolem jeho jest především co odstavce spojujícího střední 

 traktus s ingluviem dopravovati do ingluvia ze středního od- 

 stavce zažívací roury sekrety, aby se s nimi zde potrava mohla 

 náležitě promísiti. Doprava sekretu děje se asi. v rýhách mezi 

 jednotlivými klky. Ve voleti hromadí se sekret pravděpodob- 

 ně ve ventrálním, obrveném žlábku a odtud se přiměsuje k 

 požrané potravě. Vlivem dodaného sekretu rozměrní se poně- 

 kud potrava a přichází do proventricula, kde pomocí dlou- 

 hých chitinových ostnů se náležitě promísí a pročistí. Kon- 

 trakcí silných, chitinových stěn jsou zároveň rozdrobeny do- 

 sud nerozmělněné, stravitelné součásti. Tvrdé součásti nemo- 

 hou býti mechanicky spracovány v proventriculu, neboť, ač 

 svaly i chitinová intima jsou mocně vyvinuty, slabé a poměr- 

 ně dlouhé ostny k funkci podobné nejsou nikterak přizpůso- 

 beny. Možno je pokládati za jakési řešeto, jímž mají býti za- 

 drženy všecky hrubé, nespracovatelné součásti (minerálně, 

 případně i chitinové), aby později ústy byly ven odloženy. 

 Nespracované součásti nikdy nepřicházejí do středního oddí- 



