O zažívacím ústrojí kobylky Diestrammena marmorata ďHaan. 21 



Plasma buněčná jest zřetelně podélně žíhaná, při tom 

 však jemně granulovaná; směrem od jádra k luminu traktu 

 jest vacuolami různého tvaru prostoupena. Jádra v buňkách 

 jsou uložena zpravidla v basální polovici; v druhé části u klid- 

 ných buněk zřídka kdy se vyskytují. Jádra jsou dosti veliká, 

 tvaru kulatého neb oválného. Každé jádro obsahuje 1 — 3 nu- 

 cleoly malých rozměrů a množství tělísek chromatinových, jež 

 co do velikosti silně varirují. 



Buňky epithelové, jak jsem se již zmínil, na vnější stra- 

 ně přisedají na podpůrnou lamellu. Na vnitřní straně do lu- 

 mina traktu jsou opatřeny zvláštním řasnatým lemem (obr. 

 12. rl). označovaným v německé literatuře obyčejně co »Stäb- 

 chensaum. Marshall a Severin nazývají jej »membránou 

 peritrophickou«. Lem tento poprvé byl popsán Frenzelem, 

 který jej pojmenoval »Härchensaum«. Jest charakteristický 

 pro střední odstavec zažívací roury u všech hmyzů. Jest to 

 tenounká blanka, na níž kolmo směrem do lumina nasedají 

 jemné brvy hustě jedu a vedle druhé, působící dojem, jakoby 

 mezi sebou byly nějak spojeny. Brvy ty jsou u Diestrammeny 

 velmi drobné, krátké. Peritrophická membrána vyznačuje se 

 velikou schopností regenerační, jak ještě později při sekreci 

 poukáži. 



Berlese o povaze tohoto lemu poznamenává následující: 

 »L/ orletto è realmente composto di sottilissimi filamenti di 

 reticolo protoplasmatico, i quali giungono tutti allo stesso li- 

 vello, sia nella parte libéra, sia in quella prossimale, che rap- 

 presenta la superficie del corpo cellulare. Anzi, a questo livello 

 si nota per ciascun filamento un nodulo e 1' insieme dei noduli 

 assume aspetto di membrána; oltre il nodulo il filamento con- 

 tinua nel corpo cellulare per qualche tratto, di poi si perde nel 

 rimanente reticolo.« 



Marshall a Severin setkali se u Diapheromery femo- 

 raty s tímto lemem, jejž označili co »peritrophická membrá- 

 na«, neobyčejně mocně vyvinutým. Tlouštka lemu tam obnáší 

 0-015 — 0-02 mm, zatím co epithelové buňky jsou na témže mí- 

 stě vysoké 0-05 — 0-06 mm. O membráně samotné uvádějí: »Ihr 

 äuszerer Rand ist regelmässig und gerade, und wir möchten 

 sie mit einer Lage langer Cilien vergleichen, deren freie 



HS 



