IV. 

 Acidimétrie fosfomolybdenanu ammonatého. 



Dr. Rud. Hac a K. Vestička. 

 Předloženo v sezení dne 19. ledna 1912. 



Nepřímé acidimetrické methody ke stanovení kyseliny 

 fosforečné na základě fosfomolybdenanu ammonatého musí 

 nutně počítati s tím, že se za jistých okolností podaří vždy vy- 

 loučiti tuto ssedlinu ve složení stoechiometricky úplně stálém. 



Literatura, vztahující se k vyšetření všech těchto pod- 

 mínek a zároveň ke zjištění stoechiometrického složení 1 ), již 

 svojí rozsáhlostí sama dosvědčuje nesnadnost orientace v tak 

 složitém systému reakčním, který jest mimo to komplikován 

 ještě tím, že se v něm vyskytují látky, stojící na hranici stavu 

 kolloidálného. 2 ) 



Největší vliv na další rozvoj method, založených na 

 fosfomolybdenanu ammonatém měla, jak se zdá, práce F. 

 Hundeshagenova. 3 ) Dle ní jednak vypracoval později Woy 4 ) 

 předpis k vážkovému stanovení kyseliny fosforečné, dnes 

 obecně za nejlepší uznávaný a jednak dále byly učiněny pro 

 některé nepřímé methody předpoklady, jimiž se tuto podrob- 

 něji obíráme. 



Všeobecně se nyní formuluje fosfomolybdenan ammo- 

 natý jakožto triammoniumfosfododekamolybdat 



1 ) Gmelin-Krant-Friedheim, Bd. L, Abt. 3., str. 163 a násl. 



2 ) L. Wöhler u. W. Engels, Kolloidchemische Beihefte, Bd. I., 

 454 (1910). 



a ) F. Hundeshagen, Z. f. analytische Chemie, 28, 141 (1889). 

 4 ) Woy, Chemiker Zeitung, 21, (1897), str. 442,. 469. 



Věstník král. čes. spol. nauk. Třída II. 



