2 VII. Dr. Břetislav Zahálka: 



se ústící, jak v úvodu ku celé práci vylíčeno bylo. Výšina 

 Turská zbavena byla na mnohých místech erosí všeho pokry- 

 vu křídového (pásma II. i III.) a tak zachováno jest tam 

 pásmo III. spolu s II. jen v osamocených ostrůvcích. Mimo to 

 byla sedimentace pásma III. na výšině Turské přerušena již 

 v dobách křídových několika vyvýšeninami lyditovými, kte- 

 ré buď co podmořské útesy aneb co nízké ostrůvky rušily sou- 

 vislost v usazování se vrstev — mezi ně náleží Ers nad Tur- 

 skem (Kota 340), Sv. Salvátor mezi Lichovcem a Čičovicemi 

 (Kota 335), Zvonice nad Velkými Čičovicemi (Kota 341) a j. 

 Poměry tyto znázorněny jsou na souvislém profilu (obr. 2. a, 

 b) 1 ) vedeném na přič výšinou Turskou. 



Základ pásma III. 



Základem pásma III. jest všude pásmo II., pouze v pru- 

 hu mezi Stelčovsí a Makotřasy a severně od Běloku spočívá 

 pásmo III. přímo na břidlicích algonkickýeh. Rozhraní mezi 

 pásmem II. a III. jest vždy velmi ostré, neboť pásmo III. po- 

 číná vždy vrstvou jílu, značně odlišného od hornin pásma II. 



Patro pásma III. 



Vlastním patrem pásma III. jest pásmo IV.; tak tomu 

 jest na výšině Velvarsko-Kralupské a dále na severu, 

 ve vysočině Řipské. V JV. cípu vysočiny Řipské, u 

 Mlčechvost, skládá se pásmo IV. z písčitých slínů, 

 prokládaných pevnými lavicemi křemitých vápenců, které se 

 na povrchu zemském oddělují v koule. Naproti tomu pásmo 

 III. skládá se z měkčích slínů písčitých, obsahujících křemité 

 vápence jen zřídka, Na výšině Velvarsko-Kralupské vkládá 

 se do horní části pásma III. více lavic pevných křemitých vá- 

 penců, takže rozhraní obou pásem stává se méně zřetelným, 

 ač celkový petrografický rozdíl mezi oběma pásmy jest 

 značný. 



V kraji od výšiny Velvarsko-Kralupské na jih jest pá- 

 smo III. kryto v osamocených ostrůvcích lesem diluvia! ním. 

 Lés diluviální. barvy žluté, tvoří patro pásma III. na vyvý- 



') Viz tabuli přiloženou ku pojednání o pásmu I. 



