20 VII. Dr. Břetislav Zahálka: 



na této výšině a na základě známého rozhraní pásma III. 

 a IV. v HlecLsebe. Podobným způsobem vypočteno, že patro 

 pásma IV. spadá tu do výše as 267 m n. m. (mocnost pásma 

 IV. = 23 m). Následkem toho mohl by na Kopci býti zachován 

 zbytek pásma V. o mocnosti as 5 m. Vrstvy křídové jsou však 

 na vrcholu úplně nepřístupny a jsou kryty nad to štěrkem di- 

 luviálním; neobnáší-li mocnost štěrku diluviálního 5 m, mohl 

 by pod ním býti zachován měkký slin pásma V. 



Reuss r. 1844 (23, pg. 117 — 119) popsal profil vrstev kří- 

 dových ve stráni mezi Nelahozevsí a Lobčí (viz citát v pojed- 

 nání o pásmu I. pg. 32 — 34). Našemu pásmu III. odpovídají 

 jeho vrstvy 13 — 15, jež určuje jako P 1 ä n e r s a n d s t e i n, 

 kterýž na typických lokalitách Reussových, t. j. a) u Peruce 

 roven jest pásmu III. (viz Č. Zahálka — 57 — ) , b) u Třiblic 

 a Břvan pásmu III. + IV. (viz posud neuveřejněnou práci 

 Č. Zahálky o křídě Čes. Středohoří). — Ve své vrstvě 14. 

 zjistil Reuss: Cytherina subdeltoidea (Baiardia subdeltoidea 

 v. Miinst. sp.) a v »Plänersandsteinu« u Lešan (JZ od Nelaho- 

 zevsí) nalezl Nautilus simplex Sow. (N. sublaevigatus D' Orb.) . 



Zippe r. 1845 (37, pg. XVI.) jmenuje naše pásmo III. 

 mezi Lobčí a Lešany »P 1 ä n e r k a 1 k s t e i n« neb »Pläne r« 

 a pokládá ho za aequi valent Pläneru na Bílé Hoře (zde též 

 našeho pásma III.). 



Rominger r. 1847 (26, pg. 654) jmenuje na výšině Vel- 

 varsko-Kralupské vrstvy našeho pásma III. a IV. »G e 1 b e r 

 B a u s t e i n« a srovnává ho s Reussovým Plänersandsteinem. 



Krejčí r. 1870 (14, pg. 75) praví, že Bělohorské 

 vrstvy mezi Kralupy a Nelahozevsí skládají se z písčito- 

 slínových vrstev 6 — 10 sáhů mocných - - tím rozumí se naše 

 pásmo III. 



Gümbel r. 1870(6, pg. 534) popisuje profil vrstvami kří- 

 dovými u Nelahozevsí (citát viz v pojednání o pásmu I., pg. 

 39 — 40. Našemu pásmu III. odpovídají jeho vrstvy 1 — 2, jež 

 určuje jako »L ib o ch-M elniek er Schichten«, t. j. 

 nejspodnější oddíl jeho Mittelpläneru. Liboch-Melnicker 

 Schichten však na typické lokalitě Giimbelově u Mělníka rov- 

 nají se pásmu III. + IV. (Č. Zahálka — 34, pg. 98). 



Fric r. 1879 (3, pg. 6.9) píše, že při cestě z Nelahozevsí 

 do Velvar jsou přístupny S e m i c k é sliny (těmi rozumí 



