Křídový útvar v západním Po vita ví. 27 



Krejčí r. 1870 (14, pg\ 76) nazývá vrstvy našeho pásma 

 III. u Buštěhradu vrstvami Bělohorskými, 



M a k o t ř a s y, stráň severozápadní. 

 Profil veden z Makotřas dle cesty na SZ ku Buštěhradu. 



Profil 64. 

 Silnice k Buštěhradu vedoucí. Kota 337 m n. m. 



7. Nepřístupno . 12-5 



6. Vápenec křemitý, s p o n g i o v ý, 



šedý, v pevné lavici 0-8 



5. S 1 í n písčitý, šedý ........ 1-8 



4. S 1 í n písčitý, nažloutlý 1-0 



3. Nepřístupno 6-0 



2. Lavice písčitého slinu nažloutlého, 

 šedě pruhovaného, s koulemi křemitého 

 vápence spongiového, šedého . . 0-5 

 1. Úlomky úplně zvětralé břidlice ia 1 - 

 gonkické, promísené s většími oblázky 

 bílého křemene, při povrchu nestme- 



lené 0-3 



314'1 







Ji 2. Břidlice hlinitá, šedozelená, zvětralá 4*1 ( $ 

 Ü | 1 . Nepřístupno 11-0 | g 



Dno údolí v Makotřasech. Kota 299 m n. m. 



V profilu tomto, podobně jako v profilu č. 63 u Stelčovsi, 

 spočívá pásmo III. přímo na algonkickém základu, jenž vy- 

 kazuje směr S 65° V a sklon 15° ku SZ. Spodní, jílovitý oddíl 

 pásma III. tu schází. Nevytvořil se tu vůbec a to následkem 

 vyvýšeniny podmořské, která způsobila, že sedimentace pá- 

 sma II. a dolního souvrství pásma III. tu odpadla. Poměry 

 tyto vysvítají z profilu na obr. 1 (viz tabuli přiloženou ku po- 

 jednání o pásmu L). — Písčité sliny obsahují roztrou- 

 šené jehlice spongií z vápence a vzácné foraminifery (ob- 

 vyklých tří druhů). Y křemitém vápenci vrstvy 6. zjištěna 

 Ostrea sp. 



