Křídový útvar v západním Povltaví. 47- 



Velký Břevno v. 

 Profil 35. 

 Pásmo III. přístupno jest tu dobře a t hlubokém zářezu 

 silnice a výše v zářezu cesty, jež při vrcholu pláně na zá- 

 pad od silnice odbočuje. Vrstvy 1 — 6 představují nám nej- 

 hlubší spongilit ový oddíl pásma III. s nímž setkali jsme se 

 v předcházejících profilech na Bílé Hoře. — Ve slinu písči- 

 tém vrstvy 8. převládají foraminifery obvyklých tří druhů, 

 nad jehlicemi spongií. 



Vidovle. 



Svah východní. 

 Profil 36. 

 V souvislých vrstvách přístupno jest tu pouze souvrství 

 spodní pásma III. a to nejlépe ve stráni poněkud dále na JZ 

 od velkých lomů pískovcových, v nichž sestrojen profil pá- 

 sma I. a -II. Vyšší oddíl pásma III. jest na Vidovli vůbec ne- 

 přístupný, a pouze v polích roztroušené kusy písčitých slínů 

 prozrazují přítomnost jeho. 



Svah s e ve m í. 

 Profil 38. 

 Přístupna jest tu pouze část spodního souvrství pá- 

 sma III. 



Zippe r. 1845 (37, pg. XIV.) nazývá vrstvy našeho pá- 

 sma III. na Vidovli P 1 ä n e r k a 1 k s t e i n e m. 



Feič r. 1870 (2, pg. 213) určuje zdejší vrstvy pásma III. 

 jako vrstvy Bělohorské. 



Výšina „Na pískách". 



C h a b v. 

 Profil 41. 

 Pásmo III. není tu přístupno v souvislých vrstvách. Že 

 však jest tu zachováno, lze souditi z roztroušených kusů 

 spongilitů p í s č i t o - j í 1 o v i t ý c h na vrcholu výšiny. 

 Mocnost pásma III. jest tu jistě nepatrná, neboť výšina Pí- 

 ská dosahuje největší výše při kotě 389 m m ni., takže by tn 

 mohla býti úhrnná mocnost pásma III., odečteme-li na ornici 

 V2 m — as 3-5 m. Jest to tedy nepatrný a nejjižnější souvislý 

 zbytek pásma III. v tomto kraji. 



