48 VIL Dr. Břetislav Zahálka: 



Tím ukončili jsme výzkum pásma III. až ku jeho nej- 

 jižnějšímu výběžku v krajině pražské. Zbývá ještě sledovati 

 rozšíření pásma III. na výšině Turské. 



Výšina Turská. 



K n ě ž i v k a. 

 Profil 46. 

 Slin vrstvy 1. Vápencové jehlice spongií hojné. Fora- 

 minifery obvyklých tří druhů: Globigerina (zř), Anomalina 

 (h), Textillaria (h). 



Tuchoměřice. 

 Profil 47. 



Spodní oddíl pásma III. jest nepřístupný. Ve slínech 

 písčitých vyššího oddílu pásma III. jest dosti foraminifer 

 obvyklých tří druhů. 



Zippe r. .1845 (37, XIV.) jmenuje u Tuchoměřic vrstvy 

 našeho pásma II. i III. P 1 ä n e r k a 1 k s t e i n e m, ač tento 

 název na výšině Bělohorské platil pouze pro naše pásmo III., 

 pokládal totiž naší vápencovou facii pásma II. na výšině Tur- 

 ské za facii spodní části svého Plänerkalksteinu z Bílé Hory. 



Rominger r. 1847 (26, pg. 654 — viz citát v pojednání 

 o pásmu IL, pg. 43) pokládá vrstvy našeho pásma III. u Tu- 

 choměřic za aequivalent svého »Gelber Bausteinu« od 

 Postoloprt, který tam odpovídá pásmu III. a nejspodnějšímu 

 oddílu pásma IV. (Č. Zahálka — 57, pg. 78). 



Cihelna mezi Tucho měřicemi a Statenicemi. 



Profil 17. 



Pískovec vrstvy 1. Ku pískovým zrnkům křemen- 

 ným přimíseno jest hojně zrnek tmavého lyditu a tmavých 

 břdlic algonkických, pocházejících z okolí nejbližšího. 



Slin vrstvy 2. obsahuje roztroušené vápencové jehlice 

 spongií. 



Slin s p o n g i o v ý vrstvy 3. Obsahuje množství kře- 

 mitých koster spongiových. Po naleptání horniny zředěnou 

 HCl, objeví se pod lupou pravá spleť křemitých koster spon- 

 giových, jež dodávají hornině pevnosti a drsnosti. Zrnek kře- 

 menných jest přimíseno málo. 



