Křídový útvar v západním Povltaví. 59 



s t e i n«. Význam tohoto horizontu Reussova, vysvítá 

 z pozorování, že na typických lokalitách Reussových: a) 

 n Peruce míněno jest jím jen jDásmo III. (Č. Zahálka, 

 57, pg. 77), b) u Třiblic a Břvan vedle pásma III. též 

 pásmo IV. (Č. Zahálka, dosud nepublikovaná práce o křídě 

 v Čes. Středohoří). — U Holubic a Debrna uznává sice 

 podobnost vrstev našeho pásma III. se svým Planer- 

 s a n d s t e i n e m, přece však je zřetelně od svých H i p p u- 

 r i t o v ý c h vrstev neodčleňuje. Hippuritové vrstvy sta- 

 novil Reuss poprvé v okolí Kuclína a Bíliny, kde dle Ö. Za- 

 hálky (Křídový útvar v Čes. Středohoří) představují hori- 

 zont zcela jiný — totiž souv. a pásma X. 



Zippe r. 1845 (37) označoval vrstvy našeho pásma III. 

 v krajině od Lobče až na Bílou floru jako »P 1 ä n e r k a 1 k- 

 stein« neb »Pláne r«. 



Rominger r. 1847 (26) určuje na výšině Velvarsko- 

 Kralupské naše pásmo III. spolu s pásmem IV. jako »G e 1- 

 b e r Baustein« a porovnává ho s Reussovým Plänersand- 

 steinem. Rovněž u Tuchoměřic určoval tak naše pásmo III. 

 — V Poohří však označoval jménem tím vrstvy pásma III, 

 a nejspodnějšího pásma IV. (Č. Zahálka, 57, pg. 78). 



Lipold r. 1861 — 2 (18) jmenuje na Provázce vrstvy na- 

 šeho pásma III. »Qua cl e r m e r g e 1« a srovnává ho s Reus- 

 sovým Plänersandsteinem. 



Pallausch r. 1869 (20) v Tuchoměřicích rozpoznal vrst- 

 vy našeho pásma II. od vrstev pásma III.: prvé čítá kceno- 

 m a n u, druhé k t u r o n u. 



Krejčí r. 1870 (14) označoval na výšině Velvarsko-Kra- 

 lupské všechny »opuky«, tedy vrstvy našich pásem III. a 

 IV. jako vrstvy Bělohorsk é. — V krajině mezi Pro- 

 vázkou a Horoměřicemi označoval vrstvy našeho pásma III. 

 stejným způsobem. — Na Bílé Hoře určoval vrstvy našeho 

 pásma III. od shora dolů takto: 



Teplické vrstvy (na typických lokalitách v Po- 

 ohří — pásmo X. 25 ) 



5 ) Č. Zahálka, 34, pg. 109, 110. 



