O histol. struktuře a exkrečuí čiuuosti Malpigh. žláz někt. Coleop. 13 



tak nápadným a důležitým, přece žádným badatelem dosud 

 nebyl popsán. Těsně na obal peritoneální přikládají se zevně 

 větve tracheální (viz obr. 2. tr), což rovněž na příčném prů- 

 řezu Malpighickými žlázami jsem konstatoval. 



Tunica propria jeví se jasně jen na několika málo prae- 

 parátech jako blanka tvořící podklad buňkám žlaznatým. Ve 

 většině případů nemohl jsem však ani při největším zvětšení 

 potvrditi její přítomnost, což vedlo mne k přesvědčení, že jen 

 při použití určitých fixačních prostředků, dobře se zachová. 



•V* 



mm 



n' 



-ex 



zle 



Co se týče epitelu zlaznatého (obr. 3. žle), ten utvořen 

 jest nečetnými, velkými buňkami tvaru konického, nebo cy- 

 lindrovitého. Zřetelné hranice mezi těmito buňkami často chybí. 

 Buňky epitelu žlaznatého mají širokou basi, jsou různě vy- 

 soko do lumina žláz vyklenuté. Často sahají přes celé lumen 

 (obr. 3. 1) až ku protilehlé buňce, s níž se spojí. Cytoplasma 

 jest vakuolisovaná tak, že na praeparátech jeví se jako jemné 

 sítivo, mající různě velká očka. 



Buňky epitelové v přední části Malpighických žláz jsou 

 četnější než v zadní, kdež obyčejně kolem lumina jest zalo- 

 ženo šest buněk. 



V basální části buněk jest cytoplasma kolmo na obal 

 peritoneální asi do výše 3 í< jemně zrnito vláknitá (obr. 3. a 4. t). 

 Veneziani nazývá to »protoplasma a bastoncelli« a domnívá 

 se, že tyto tyčinky odpovídají brvám nacházejícím se na 



