O histol. struktuře a exkreční činnosti Malpigh. žláz uěkt. Coleop. 23 



buňky s rovněž malými jádry, jichž činnost exkreční nejeví 

 se ještě příliš vehementně. Tyto buňky pak pokládám za nové 

 buňky žlaznatého epitelu. 



Pozorujeme-li vyústění žláz Malpighických do valvuly 

 pyloricy (obr. 6.), vidíme, že centrální kanál (1) náhle se sužuje 

 a posléze otvírá se do střeva (ú). Tunica peritonealis ( s v) jest 

 velice mocná, neprochází však epitelem valvuly, nýbrž spojuje 

 se s vnější její stěnou. Domněnku Rungia, že snad tato mocně 

 vyvinutá vrstva svalová občas uzavře ústí žláz a tím reguluje 

 vyprazdňování jich, pokládám za zcela pravděpodobnou. 



ex 



en 



Obr. 7. Oce. V., honiog. Imin. 1:5. 



Buňky epitelu žláz Malpighických mají v této končině 

 tvar kubický, jsou zcela malé a těsně k sobě přitisklé (žle). 

 Ve svém nitru neobsahují žádných hmot exkrečních, jak jsem 

 již vytkl při popisu pozorování žláz Malpighických za živa. 

 Rovněž obrvení buněk žlaznatých zcela v této části žláz Mal- 

 pighických mizí. Při samém ústí mají buňky epitelu žlaznatého 

 tvar poněkud protáhlý, těsně k nim pak přikládají se buňky 

 epitelu střevního (ep). 



Ditiscus marginalis. L. Ačkoliv druh tento jest blízce pří- 

 buzný s druhem předchozím přece mají jeho Malpighické žlázy 

 jistý charakteristický znak, jímž liší se zřetelně od týchž žláz 

 druhu Dytiscus latissimus. Co se týče svalové vrstvy, počtu 



