O histol. struktuře a exkreční činnosti Malpigh. žláz někt. Coleop. 25 



až 41 t «, následkem čehož centrální kanál bývá značně zúžen. 

 Buňky žlaznatého epithelu směrem do lumina opět opatřeny 

 jsou brvitým okrajem (br). Brvy ty jsou hustě vedle sebe 

 a tvoří třásnitý lem vysoký 1 í«. Na basi buněk vidíme také 

 zde onu vláknito-granulosní vrstvu (t), vysokou 3 4 «. Tato 

 vrstva vystupuje zde poněkud zřetelněji než u druhů pře- 

 dešlých. Malá jádra (nenacházející se na rozhraní mezi dvěmi 

 sousedními buňkami nevyskytují se zde tak často. Proto- 

 plasma buněčná jest jemně zrnitá. 



Obr. 9. Compens. oce. 18., honiog - . Imm. 1*5. 



Jádra (obr. 9. n) jsou značně menší, dosahujíce v prů- 

 měru 14 — 19 {i (měřena delší osa). Tvar jejich jest nejčastěji 

 oválný, postavení centrické. Uvnitř jader vidíme obyčejně 

 větší počet nucleolů (en), silně basofilních, tvaru sférického 

 či oválního. I v tomto případu lze pozorovati uvnitř jádra 

 v karyoplasmě četné chromosomy podmiňující exkreční čin- 

 nost jádra. Exkreční hmota proniknuvši blanou jadernou 

 dá vznik velkým žlutě-lmědým krůpějím exkrečním (ex). 

 Krůpěje tyto jsou silně světlolomné, vyplňují nejprve nej- 

 bližší okolí jádra a později celý vnitřek buňky. Vůbec platí 

 o těchto exkrečních krůpějích vše, co uvedl jsem při popisu 

 exkrečních pochodů v Malpighických žlázách Dytisca latis- 

 sim'a s tím pouze rozdílem, že jsou značně větší než exkreční 



