28 



X. Vladimír Javůrek: 



Malpighiekých žláz liší se dosti značně od týchž orgánů střev- 

 líka již dříve uvedeného. 



Průměr Malpighiekých žláz měří 108 fi ř Vrstva svalová 

 (sv) podobá se zde peritoneální tunice druhu předchozího, 

 tunica propria ani v tomto případu není patrná, za to však 

 význačná jest vrstva epitelu žlaznatého (zle).' Vrstva tato 

 jest totiž tvořena stejně vysokými buňkami, dosahujícími 

 obyčejně výše 20 í*. Buůky jsou jak na basi, tak i na vrcholu 

 stejně široké, tvaru kubického a těsně k sobě přiložené, takže 



ex 



sv 



£.^ 





n 



žle 



Obr. 12. Oce. II., obj. 7a. 



hranice mezi dvěmi sousedními buňkami naznačeny jsou 

 pouze v některých případech patrnými rýhami hraničnými. 

 Buňky žlaznatého epitelu mají pouze uprostřed poněkud výše 

 do lumina (1) Malpighiekých žláz vyčnívající vrcholek. Base 

 buněk opatřena jest do výše 4 p vrstvou zrnito-vláknitou (t ) 

 Brvitý okraj vnitřní (br) jest vysoký 3 f*. Protoplasma bu- 

 něčná jest jemně granulosní. Náhradní jádra (iť) vyskytují 

 se řidčeji. 



Jádra (obr. 12., 13. n) jsou stejně velká jako u specie 

 předchozí. Mají opět tvar oválný, avšak nalezl jsem i jádra 

 tvaru sférického. Vnitřek jader vyplněn jest šťávou jadernou 

 barvící se poněkud kysele a mající vzhled hmoty jemně gra- 

 nulosní. V šťávě této spatřujeme obyčejně větší počet nu- 

 cleolů (en), které tvořeny jsou substancí chromatickou, neboť 

 barví se silně básicky. Zde podobně jako u druhů výše již 



