České rašelinníky. 5 



nazývá svoji rostlinu rovněž »muscus terrestres vulgaris«, 

 připojuje však na následující stránce vhodnou poznámku: 

 »poterit tamé haud inepte Palustris Muscus appellari, quädo 

 vis aliis quam humidis reperiatur locis«. Vedle tohoto roze- 

 znává ještě Muscus terrestris sivé Lycopodium a M. fer. 

 minor; pod prvým jménem vyobrazuje Lycopodium clava- 

 tum, pod druhým 2 různé Selaginélly. Švýcarský lékař 

 Caspar Bauhin v »nívaš theatri botanici« (Basileae 1673) 

 uvádí rovněž na str. 360 pod jménem »muscus terrestris li 

 četné druhy jiných rodů mechů, řas, lišejníků i kapradin. 

 K Sphagnu vlastnímu vztahuje se patrně jen »muscus ter- 

 restris vulgatissimus«, při němž se Bauhin odvolává na Lo- 

 beliovo a Dodoxaeovo vyobrazení. E. 1691 Angličan Plu- 

 kenet vyobrazil v proslulé své »Phyto graphii« (tab. CT fig. 

 1) správně Sphagnu m (cymbifolinm či subsecundum?) pod 

 jménem »muscus palustris, in ericetis nascens floridus«; pod 

 stejným jménem podali dobrá vyobrazení některých Sphagen 

 J. Scheuchzer i\ 1723 v »Itiucra per Helvetiae alpina* re- 

 giones« a S. Vaillant v »Botanicon parisiense« 1727. 



Stále však k jménům »muscus terrestris« a »in. palu- 

 stris^ připojovány byly i jiné rostliny. Krok k nápravě stal 

 se v nedokončeném díle Micheli-ově »Nora planta non gê- 

 nera« r. 1729; Micheli oddělil mechy v jediném 

 rodě »muscus« od ostatních hryptogam, a žel, že ne- 

 mohl druh}' svůj svazek, v němž právě mechy podrobně 

 rozepsány býti měly, dokončiti. Sláva Micheli-ho zastíněna 

 později oxfordským J. J. Dillexiem, zakladatelem bry- 

 ologie, a vůbec krypto g amologie. Dillexius první vě- 

 decky ohraničil r. Sphagn u m, jakožto samostatný v sy- 

 stému mechů. V krásném svém díle »Historia muscorum«, 

 Oxonii 1741., definuje rod Sphagnum (p. 240.) jako »musei 

 genus capsulas uniformes proferentis, quae capsulae ab aliis 

 différant, quod nudae sunt seu calyptrae destitutae, pediculis 

 quasi nullis & adeo brevibus insidentes, ut eis prorsus ca- 

 rere visae et inde Musei apocarpi antehac dictae fuerint 

 hujus generis species.« Přirozeně, že tak široce definovaný 

 rod zahrnuje vedle našeho r. Sphagnum ještě i jiné rody; 

 z 15 dr. Dillexioya r. Sphagnum toliko 2 náleží v okruh 

 dnešního r. Sph. Jest to Sph. palustre molle deflexum, squa- 



