České rašelinníky. 9 



systému mechovém a kriticky všechny druhy zpracoval; jemu 

 patří zásluha, že Sphagna od této doby stále bedlivěji a be- 

 dlivěji byla studována a že sphagnologie pěstována jako samo- 

 statné odvětví celé bryologie, Následkem toho můžeme od této 

 doby zaznamenávati specielní práce Sphagen se týkající, čehož 

 dříve — vyjma dvou, tří prací — nebylo. 



Tak již r. 1861 vycházejí práce Lindbergova, 1865 

 Russowova a Schliephackeova, 1867 Pirého, 1869 Mildeho,. 

 1876 Limprichtova a Schimperovo druhé vydání »Synopse«. 

 R. 1880 vyšla krásná monografie evropských a severoameri- 

 ckých Sphagen od Braithwaita a drobnější pojednání Kling- 

 graeffovo; v r. 1881 krátká monografie evropských druhů 

 od Warnstorfa. Podrobnější zprávy o těchto pracích podá- 

 me až v druhé části systematické. 



R. 1882 vykazuje hojně prací sphagnologických: Jest to 

 Limprichtův Článek »Zur Systematik der Torf moose«, Lind- 

 bergovy »Europas och Nord- Amerikas Hvitmossor«, Husno- 

 tova »Sphagnologia europaea«, 4 drobné články Warnstor- 

 fovy ve »Floře« a »Bot. Centralbl.« a práce Schliephackeova 

 v »Irmischii«. V r. 1883 publikoval toliko Warnstorf jednu 

 práci ve »Floře«; o rok později vyšlo Rollo vo zpracování 

 turinských Sphagen v »Irmischii«, a Warnstorf počal vydá- 

 vati ve »Floře« svoje »Sphagnologische Rückblicke«, v nichž 

 zaujal stanovisko dodnes jím zastávané: uznávání drobných 

 druhů; vedle této práce publikoval Warnstorf ještě jednu 

 menší v »Hedwigii«. Roku 1885 počalo vycházeti veliké dílo 

 Limprichtoyo »Laubmoose« v »Rabenh. Kryptog. Fl.« a ještě 

 téhož roku dokončeny Sphagnaceae; Limpright v celku při- 

 jímá tytéž druhy jako Warnstorf ve svých »Rückblicke« 

 až na Sph. acutiforme, jež Warnstorf se Schliephackem 

 popsali, za to však uznává za druhy Sph. rubelíum Wils. a 

 Sph. fuscum (Schimp) Klinggr. 



V tomtéž roce uveřejnil Roll ve »Floře« první část 

 »Zur Systematik der Torfmoose«, v níž, postaviv se na velmi 

 skeptické stanovisko (částečně již dávno Hegetschweilerem, 

 později 1881Limprichtem zastávané), šmalíem odsoudil všechny 

 znaky dosud za charakteristické uznávané; neuznal žádných 

 druhů, toliko »skupiny, řady forem (Formenreihen)« a 

 vystavěl si vlastní systém Sphagen, který též v následujícím 



