Iß XI. Karel Kavhia: 



zpracoval tam slezské mechy, obsahuje nejeden cenný příspě- 

 vek sphagnologický z Krkonoš. 



V tomtéž roce vyšla i p r v n í s p h a g n o 1 o g i c k á práce 

 Čech se týkající »Die böhmischen Sphagna und ihre Ge- 

 sellschafter« z péra karlínského professora Jos. Dědečka. Ten 

 vypočítává 13 druhů Sphagen, vesměs již z Čech známých. 

 Práce Dědečkova jest vlastně jen soupisem nálezů již publi- 

 kovaných, originelního jest v ní pramálo. Vedle Sphagen vy- 

 pisuje též něco málo mechů (30) a jatrovek (10) nejčastěji 

 se Sphagny společně rostoucích. 



Mnohem samostatnější jest druhá práce Dědečkova 

 »O českých rašelinníkách« z r. 1883; v té obsaženy již četné 

 vlastní údaje, stanoviska i pozorování. V základě zpracována 

 jest dle Warnstorfovy »Monografie« z r. 1881. 



O čtyři léta později vystupuje poprvé na veřejnost 

 Schiffner, který společně se Schmidtem publikuje r. 1887 

 v »Lotosu« svoji »Moosflora des nördlichen Böhmens«, v níž 

 17 druhů Sphagen dle příkladu Russowa a Warnstorfa jest 

 uvedeno. I v pozdějších svých příspěvcích všímá si Schiffner 

 bedlivě Sphagen. V téže době sbírá materialie professor Vele- 

 novský k potomní své veliké monografi. Cenné příspěvky 

 sphagnologické vykazují práce Sitenského »O českých 

 rašelinách«, jmenovitě německé vydání, v »Archivu pro 

 přír. výzkum Čech« r. 1886 uveřejněné. 



O Weidmannově »Prodromus českých mechů 

 listnatých« neměl bych se skoro ani zmíniti. Jest to kom- 

 pilát a z velké části překlad Limprichtových do r. 1895 vyšlých 

 »Laubmoose« (6). Jako v celku tak se to má i se Sphagna- 

 ceemi. Vedle Sphagen uvedených v prvé (!) práci Dědečkově 

 uvádí též něco druhů, jež sám sbíral, avšak neurčil. Ty mu 

 určil Warnstorf (Matouschek 2, p. 1., 3.) a Weidmann 

 nijak Warnstorfa necitoval. Klíč druhů Sphagnových jest 

 doslovný překlad klíče Limprichtova (2. I. p. 99 — 102); jedině 

 nové Sph. Warnstorfii, které Limpricht ve svém klíči neměl, 

 jest zde vsunuto, a to — ještě na chybné místo. 



Na štěstí vyšly již roku následujícího Velenovského 

 »Mechy české«, obšírná, originální to vlastně monografie. 

 Prof. Velenovský po dlouholetých předběžných studiích při- 

 stoupil k vydání tohoto díla, jež jest formou i obsahem 



