20 XI. Karel Kavina: 



srovnává s dělohami rostlin jevnosnubných. Následující lístky 

 ale mají již čepel v basální části složenou ze zelených i prázd- 

 ných, čirých buněk, jako mají pozdější listy definitivní v celé 

 čepeli. Když dosáhla mladičká rostlinka výše něco přes 1 cm, 

 vyžene obyčejně po straně vedle lístku tenounkou větévku, 

 která jest rovněž řídce olisténa lístky téže povahy jako na 

 mateřské lodyžce. Až teprve, když rostlinka vzroste a počne 

 vyháněti postranní větévky, nastane rozlišení lístků lodyž- 

 ních a větevných; v té době lodyžka počne tloustnouti 

 a nabývá pozvolna charakteristické skladby anatomické. 



V prvých stadiích vývoje jest lodyžka opatřena četnými 

 rhizoidy, jež v basální části této vyrůstají. Složení rhizoidů 

 jest stejné, jako u ostatních mechů: jsou to vlákénka bezbarvá 

 z jedné řady podlouhlých, válcovitých buněk se šikmými pře- 

 hrádkami. Úkolem jejich jest rovněž upevňování a vyživo- 

 vání rostlinky jako u jiných mechů. Často najdeme na sta- 

 rých rostlinkách mladé, jež připevněny jsou na nich svými 

 rhizoidy obtočenými kolem větvičky neb lodyžky staré rost- 

 linky. U rostlinek, jež ve vodě vyklíčily a obyčejně v chumáči 

 pohromadě plavou, jsou rhizoidy značně delší a mají koneč- 

 nou buňku trochu nafouklou a jemně papillosní; touto buňkou 

 přichycují se rhizoidy na pevné předměty ve vodě. Když 

 rostlinka vzroste a počne vyháněti postranní svazečky vět- 

 viček, rhizoidy odumírají. Není jich také více zapotřebí; ssací 

 a vyživovací funkci jejich převzaly tenounké převislé větévky 

 a lodyžka sama již jest dostatečně upevněna a podporována 

 navzájem ostatními rostlinkami, s nimiž pohromadě v hustém 

 trsu roste. Staré rostlinky Sphagnové tudíž vůbec rhizoidů 

 postrádají. Vlákénka, jež Schimper jako rhizoidy popisoval 

 a jež v úžlabí větévek a v jDupenech dospělých rostlinek někdy 

 se vyskytují, jsou, jak Nawaschinem (1. p. 310.) bylo doká- 

 záno, myceliové hyfy ascomyceta Helotium Schimper i Naw. 



Dospělá lodyžka dorůstá trojbokou terminální 

 buňkou jak již Nägeli a Hofmeister (3. p. 264.) dokázali. 

 Divergence segmentů jest však již u vrcholů větší než l / s , 

 takže se segmenty částečně kryjí a později následkem toho 

 dle Vö řadí. Segmentace probíhá stejně jako u ostatních mechů, 

 jak Leitgeb (3, p. 295 — 303.) r. 1869 pozoroval. 



