24 XI. Karel Kavina: 



1. Větví-li se abnormálně lodyžka sama (nikoliv inno- 

 vační větévkou) jest vždy přítomen an gulami, list Mohl 

 jsem jej stanoviti u Sph.-fimbriatum Vils.. Sph. rigid um 

 Schimp., Sph. cymbifolium Hedw. a Sph. squarrosum Pers. 



2. Na mladé rostlince, z proton ematu, třeba druhotného, 

 vyrůstající nejsou listy rozlišeny v lodyžní a větevné. 

 Differenciace nastává teprve až tehdy, když se počne lodyžka 

 větviti, a vyžene svazečky větviček. Tak zvané isophyllní 

 formy nepadají na váhu; jsou jednak vlastně hemiisophyllní, 

 a vznikají za podmínek, jež jasně isophyllii jejich vysvětlují. 



3. Jak vývojezpytně Schimperem, Hofmeisterem a 

 Leitgebem bylo dokázáno, jest vlastně svazeček větví slo- 

 žitou dichotomií. Kterak by se dala tato srovnati s jedno- 

 duchou lodyžkou! 



4. Jak z předešlého plyne, jest u Sphagna všeobecně 

 platné větvení dichotomické pro lodyžku i větvičky. Bude 

 tedy i zajisté v celku větvení míti charakter dichotomický. 



Z těchto důvodů již vyplývá, že Sphagna vyznačují se 

 zvláštním, od ostatních mechů odlišným, způsobem rozvětvo- 

 vání, které dodává celé rostlince charakteristického habitu 

 a zřejmě značí samostatnost a isolaci tohoto 

 typu mezi ostatními Muscineami. Na to upozorňuje 

 a moment tento akcentuje ostatně též Velenovský ve svých 

 »Meších« i »Morfologii«. — Nemíníme však na tomto místě 

 celou theorii větvení Sphagen rozpřádati; dovolíme si zají- 

 mavou tuto otázku morfologickou v jiné práci luštiti. 



Všechny větévky ve svazečku nejsou stejné. Obyčejně 

 dvě, tři bývají slabounké, chabé a k lodyžce přitisklé; ostatní 

 jsou silnější, tlustší, v různém směru od lodyžky odstálé. Jen 

 výminkou jsou všechny větévky ve svazečku stejné {Sph. 

 hypnoides Br., Sph. monociadum Kling.) 



Dle toho, jakým, způsobem silnější větévky jsou odstálé a jak 

 jsou vyvinuty, rozeznávají Russow a Warnstorf různé formy 

 Sphagen a přikládají jim cenu systematickou; tak popisována jest 

 /. anoclada, f. brachy dada, f. dasyclada, oxyclada, oediclada, ambly- 

 clada atd. U vrcholu lodyžky pak silnější větévky tvoří různým 

 způsobem capitidum. 



Anatomická stavba větviček jest obdobná anato- 

 mické stavbě lodyžky. Všechny mají vrstvu dřeňovou, 

 složenou z tenkostěnných, protáhlých, hojně plasmou náplně- 



